ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року	Львів	Справа № 380/16576/22 пров. № А/857/2849/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді          Шавеля Р.М.,
суддів                              Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.01.2023р. в адміністративній справі за позовом представника адвоката Каверіна Сергія Миколайовича, діючого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними; зобов`язання нарахувати і виплатити грошову компенсацію вартості за неотримане протягом проходження служби речове майно без застосування пропорційності часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу (суддя суду І інстанції: Сакалош В.М., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 10.01.2023р., м.Львів; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

10.11.2022р. (згідно з відбитком календарного штемпеля на поштовому відправленні) представник адвокат Каверін С.М., діючий на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача НОМЕР_2 прикордонного Карпатського загону (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації за неотримане речове майно пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затв. постановою Кабінету Міністрів /КМ/ України № 178 від 13.03.2016р., без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби за цінами предметів речового майна, визначеними станом на 01.01.2022р. розпорядженням Адміністрації Державної прикордонної служби України № 27/0/10-22-Р від 14.01.2022р. «Про доведення закупівельної вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації» (а.с.1-4, 25).

Розгляд справи здійснений судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання (у письмовому провадженні), за наявними матеріалами (а.с.28 і на звороті).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10.01.2023р. заявлений позов задоволено; визнано протиправними дії НОМЕР_2 прикордонного Карпатського загону (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації за неотримане речове майно пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військову частину НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затв. постановою КМ України № 178 від 13.03.2016р., без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби за цінами предметів речового майна, визначеними станом на 01.01.2022р. розпорядженням Адміністрації Державної прикордонної служби України № 27/0/10-22-Р від 14.01.2022р. «Про доведення закупівельної вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації» (а.с.32-34).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), який в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.38-43).
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивачем пропущений строк звернення до суду із розглядуваним позовом (ч.5 ст.122 КАС України), поважних причин такого пропуску ОСОБА_1 не навів. 
Пунктом 10 розділу І Інструкції про порядок речового забезпечення військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України в мирний час та особливий період, затв. наказом Міністерства внутрішніх справ /МВС/ України № 1132 від 31.10.2016р., визначено, що речове майно особистого користування військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, видається в їхню власність. За неотримане згідно із встановленими нормами речового забезпечення речове майно їм виплачується грошова компенсація у порядку, визначеному чинним законодавством України.
Нарахування грошової компенсації військовослужбовцям під час їхнього звільнення з військової служби в запас, відставку або загибелі (смерті), за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно, здійснюється пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби.
За бажанням військовослужбовця йому видаються предмети форменого одягу на суму грошової компенсації.
20.04.2022р. позивач подав рапорт про нарахування та виплату грошової компенсації за неотримане речове майно, а також надав згоду на виключення із списків військової частини без виплати грошової компенсації за неотримане речове майно в день звільнення.
В арматурній картці позивач особистим підписом підтвердив кількість та строки перерахованих у картці предметів, а також засвідчив про отримання речового атестату.
У зв`язку із надходженням рапорту позивача апелянтом з дотриманням нормативно-правових актів нарахована грошова компенсація замість належних до видачі, але не отриманих протягом проходження військової служби, предметів речового майна особистого користування станом до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби відповідно до його вартості виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Адміністрацією Держприкордонслужби, станом на 1 січня поточного року.
Із надходженням фінансування на відповідні цілі 08.12.2022р. на розрахунковий рахунок позивача військовою частиною зараховано компенсацію за неотримане речове майно.
Отже, апелянт не здійснював розрахунок компенсації за неотримане речове майно пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби; натомість, спірна компенсація розраховувана до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби, тобто, до 31.08.2022р., за цінами, визначеними розпорядженням Адміністрації Державної прикордонної служби України № 27/0/10-22-Р від 14.01.2022р. «Про доведення закупівельної вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації».
В порушення вимог процесуального закону суд не забезпечив скерування на адресу відповідача копії позовної заяви з додатками до неї, через що висновок суду про визнання відповідачем заявленого позову є помилковим.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено під час судового розгляду, позивач ОСОБА_1 проходив військову службу в Державній прикордонній службі України.
Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 526-ос від 16.08.2022р. майстер-сержанта ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас відповідно до пп.«г» п.3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»; відповідно до наказу № 569-ос від 31.08.2022р. останнього виключено із списків особового складу та усіх видів забезпечення (а.с.8, 9).
Під час проходження військової служби та звільнення в запас ОСОБА_1 перебував на речовому забезпеченні у НОМЕР_2 прикордонному Карпатському загоні (Військова частина НОМЕР_1 ).
У зв`язку із звільненням з військової служби ОСОБА_2 подав 20.04.2022р. рапорт із клопотанням про нарахування та виплату компенсації за неотримане речове майно (а.с.16).
27.09.2022р. на адресу НОМЕР_2 прикордонного Карпатського загону скеровано адвокатський запит про надання довідки про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 (а.с.12-13).
03.10.2022р. у відповідь на вищезазначений запит НОМЕР_2 прикордонний Карпатський загін скерував довідку № 74/22 від 31.08.2022р. про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 ; також повідомив про те, що виплата грошової компенсації за неотримане речове майно буде проведена при надходженні фінансування на відповідні цілі у порядку черговості (а.с.14-15).
Згідно із довідкою № 74/22 від 31.08.2022р. про вартість речового майна, що належить до видачі, відповідач нарахував позивачу компенсацію за неотримане речове майно у розмірі 75358 грн. 26 коп. (а.с.17-18).

Вважаючи, що компенсацію за неотримане речове майно відповідач нарахував не у повному обсязі та не за цінами станом на 01.01.2021р., встановленими розпорядженням Адміністрації Державної прикордонної служби України № Р-13/0/10-21 від 29.01.2021р. «Про доведення розрахунку вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації», позивач звернувся до суду із розглядуваним позовом.

Вирішуючи розглядуваний спір та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що при порівнянні цін на предмети обмундирування, які зазначені у довідці № 74/22 на виплату позивачу при звільненні компенсації за неотримане речове майно, встановлено невідповідність цін, визначених розпорядженням № Р-13/0/10-21 від 29.01.2021р.
Отже, розрахунок компенсації за неотримане речове майно проведений відповідачем не у відповідності з п.5 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затв. постановою КМ України № 178 від 16.03.2016р., згідно з яким довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.
Розпорядженням Адміністрації Державної прикордонної служби України № Р-13/0/10-21 від 29.01.2021р. «Про доведення розрахунку вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації» встановлена вартість предметів обмундирування для визначення розміру компенсації за речове майно при звільненні військовослужбовців у 2021 році, про що наголошено в п.1 вказаного розпорядження: «Нарахування військовослужбовцям грошової компенсації замість належних до видачі, але неотриманих протягом проходження військової служби предметів речового майна особистого користування, здійснювати відповідно до його розрахункової вартості згідно з додатком до цього розпорядження», а тому на день виплати позивачеві компенсації така мала бути розрахована за цінами вказаного розпорядження.
Також судом враховано правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 17.03.2020р. у справі № 815/5826/16, від 23.08.2019р. в справі № 2040/7697/18, від 14.11.2018р. в справі № 809/1488/16.

Вирішуючи наведений спір, колегія суддів виходить з того, що наведені висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального права, з наступних підстав.

Предметом розглядуваного спору є правильність обчислення відповідачем суми компенсації за неотримане речове майно (а не саме право на отримання такої компенсації, яке сторонами не оспорюється).

          Спірні правовідносини регулюються приписами Закону України № 2011-ХІІ від 20.12.1991р. «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
          Так, відповідно до абз.2 п.1 ст.9-1 вказаного Закону речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

          Механізм виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку і Управління державної охорони (далі - військовослужбовці) грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі - грошова компенсація) визначає Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затв. постановою КМ України № 178 від 16.03.2016р.
          Згідно з п.3 цього Порядку грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі:
звільнення з військової служби;
загибелі (смерті) військовослужбовця;
переведення військовослужбовця до інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, правоохоронних органів спеціального призначення і державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями для подальшого проходження військової служби з виключенням із списків особового складу військової частини.
Відповідно до п.4 вказаного Порядку грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.
Пунктом 5 зазначеного Порядку визначено, що довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Організацію та порядок речового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, курсантів вищих військових навчальних закладів, військовослужбовців, які були призвані на строкову військову службу та військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військовозобов`язаних, призваних на навчальні та спеціальні збори, резервістів (далі - військовослужбовці), ліцеїстів та працівників Держприкордонслужби в мирний час та особливий період, визначає Інструкція про порядок речового забезпечення військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України в мирний час та особливий період, затв. наказом МВС України № 1132 від 31.10.2016р.
Згідно з п.10 вказаної Інструкції речове майно особистого користування військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, видається в їхню власність. За неотримане згідно із встановленими нормами речового забезпечення речове майно їм виплачується грошова компенсація у порядку, визначеному чинним законодавством України.
Нарахування грошової компенсації військовослужбовцям під час їхнього звільнення з військової служби в запас, відставку або загибелі (смерті), за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно здійснюється пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби.
За бажанням військовослужбовця йому видаються предмети форменого одягу на суму грошової компенсації.

Як достовірно встановлено під час судового розгляду, позивач ОСОБА_1 до моменту звільнення з військової служби забезпечувався речовим майном відповідно до норми № 2 забезпечення речовим майном військовослужбовців чоловічої статі, які проходять військову службу за контрактом, та офіцерського складу, який проходить кадрову військову службу (крім Морської охорони), затв. наказом МВС України № 1132 від 31.10.2016р.
Також останній подав рапорт від 18.04.2022р. (№ 2/2 819-22Вих від 20.04.2022р.) про нарахування та виплату грошової компенсації за неотримане речове майно (а.с.16).
Розпорядженням Адміністрації Державної прикордонної служби України № 27/0/10-22-Р від 14.01.2022р. «Про доведення закупівельної вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації» визначено, що нарахування військовослужбовцям грошової компенсації замість належних до видачі, але не отриманих протягом проходження військової служби предметів речового майна особистого користування, здійснювати відповідно до його розрахунку закупівельної вартості, що додається. В додатку до розпорядження наведений розрахунок вартості предметів речового майна належних до видачі відповідно до норм забезпечення, під час звільнення, загибелі (смерті) військовослужбовця Державної прикордонної служби України, в якому визначена закупівельна вартість предметів речового майна на 01.01.2022р. (а.с.23-25).

У зв`язку із надходженням рапорту позивача відповідачем із дотриманням вищезазначених нормативно-правових актів нарахована грошова компенсація замість належних до видачі, але не отриманих протягом проходження військової служби предметів речового майна особистого користування станом до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби відповідно до його вартості, виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Адміністрацією Держспецтрансслужби, станом на 1 січня поточного року.

Після надходження фінансування на відповідні цілі 08.12.2022р. на розрахунковий рахунок позивача відповідачем зараховано компенсацію за неотримане речове майно.

Отже, Військова частина НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України не здійснювала розрахунок компенсації за неотримане позивачем речове майно пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби. 
Натомість, такий розрахунок проведений до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби, тобто, до 31.08.2022р., за цінами, визначеними розпорядженням Адміністрації Державної прикордонної служби України № 27/0/10-22-P від 14.01.2022р. «Про доведення закупівельної вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації».

Із урахуванням наведеного, правові підстави для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане протягом проходження військової служби речове майно, без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби за цінами предметів речового майна, визначеними станом на 01.01.2022р. розпорядженням Адміністрації Державної прикордонної служби України № 27/0/10-22-Р від 14.01.2022р. «Про доведення закупівельної вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації», є відсутніми.

Стосовно дотримання позивачем строку звернення до суду із розглядуваним позовом колегія суддів висновується наступним.

          Відповідно ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (ч.1).
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2).
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2).
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.3).
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч.5).

Грошова компенсація за неотримане речове майно виплачується після звільнення зі служби та на підставі заяви, а отже речове забезпечення не має характеру винагороди за виконану працю.
Також речове майно може бути різноманітним: майном особистого користування (предмети форми одягу, взуття та спорядження, які видаються у власне користування) та інвентарним майном, яке є власністю установ та використовується особовим складом тимчасово під час проведення спеціальних робіт, несення чергування, варти тощо. Лише перший вид майна, у разі його неотримання, підлягає грошовій компенсації.
Отже, речове майно не можна ототожнювати із заробітною платою (грошовим забезпеченням).
Подібний висновок міститься у постанові судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 30.11.2020р. у справі № 480/3105/19, в якій вирішувалось питанням наявності чи відсутності підстав для застосування ст.ст.116, 117 КЗпП України у разі невиплати (несвоєчасної виплати) військовослужбовцям грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Враховуючи визначену правову природу грошової компенсації за неотримане речове майно, спеціальним строком звернення до суду з цим позовом є місячний строк, установлений ч.5 ст.122 КАС України.

          Згідно матеріалів справи 18.04.2022р. позивач звернувся до відповідача із рапортом про нарахування і виплату компенсації за неотримане під час проходження служби речове майно.
          Звільнення позивача з військової служби та виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення мало місце 31.08.2022р.
Отже, слід констатувати, що на дату звільнення (31.08.2022р.) позивач був обізнаний про виникнення у відповідача обов`язку з приводу проведення розрахунку грошової компенсації після звільнення.
Водночас, 27.09.2022р. представник позивача – адвокат Каверін С.М. скерував на адресу відповідача адвокатський запит, в якому просив надати інформацію та документи щодо ОСОБА_1 , на який 03.10.2022р. відповідачем надав відповідь.
10.11.2022р. представник позивача надіслав до суду першої інстанції позовну заяву.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду також необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».
Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.
Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені

Отже, з дня звільнення позивача з військової служби він вважається таким, що повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. 
Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після звільнення з військової служби, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру речового майна, яким вона не була забезпечена під час служби, звернулась до відповідача із заявою про надання їй відповідної інформації. В цьому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні відповіді на подану нею заяву.
Таке обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом «Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt», згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Таким чином, саме із датою виключення позивача зі списків особового складу військової частини (31.08.2022р.) слід пов`язувати початок перебігу місячного строку звернення до суду із розглядуваним позовом.
У подальшому представник позивача звернувся до відповідача із заявою про надання йому відповідної інформації, а після отримання такої подав до суду позовну заяву.
Із урахуванням вказаних обставин позивачем і його представником не було допущено тривалої бездіяльності, а звернення до суду відбулося в місячний строк після отримання повної інформації про порядок нарахування і виплати компенсації вартості речового майна.
За таких умов правові підстави для застосування наслідків, передбачених ст.123 КАС України, колегія суддів не убачає, при цьому враховує нетривалий проміжок, який пройшов з часу виключення позивача зі списків особового складу військової частини (31.08.2022р.), до часу звернення до суду із позовом (10.11.2022р.).

          Оцінюючи в сукупності вищевикладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про необґрунтованість та безпідставність заявленого позову, через що останній не підлягає до задоволення, із вищевказаних мотивів.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права (незастосування закону, який підлягав застосуванню), що призвело до помилкового вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Згідно вимог ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта Військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.243, ст.311, п.2 ч.1 ст.315, п.4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України задовольнити.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.01.2023р.в адміністративній справі № 380/16576/22 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову представника адвоката Каверіна Сергія Миколайовича, діючого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними; зобов`язання нарахувати і виплатити грошову компенсацію вартості за неотримане протягом проходження служби речове майно без застосування пропорційності часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу, - відмовити.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Р. М. Шавель 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	Р. Б. Хобор  	
Дата складання повного тексту судового рішення: 04.05.2023р.