ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року	Львів	Справа № 500/3839/22 пров. № А/857/2968/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді                                                  Запотічного І.І.,
Суддів:                                                                      Глушка І.В., Довгої О.І.,     

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 січня 2023 року  (суддя Мірінович У.А., ухвалене в м. Тернополі) у справі № 500/3839/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті   про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу,-

                                                        ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, та просив суд визнати протиправною та скасувати постанову №324467 від 13.09.2022 про застосувавши адміністративно-господарського штрафу, видану Державною службою України з безпеки на транспорті Відділ державного нагляду (контролю) у Тернопільській області.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 січня 2023 року в задоволенні позову відмовлено. 
В апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено позивачем, який у поданій апеляційній скарзі просив скасувати рішення суду першої інстанції. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не було об`єктивно досліджено докази, надані, а  саме, суд знехтував тим фактом, що автомобіль FORD, реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно даних Укртрансбезпеки, не перебуває у нього- ФОП ОСОБА_1 як засіб господарської діяльності, а тому, не може використовуватися в господарській діяльності. Також, зазначає, що не був взятий до уваги той факт, що на момент перевірки автомобіля, який до господарської діяльності ніякого відношення не має, жодних пасажирських перевезень автомобіль не здійснював, а перебував у законному користуванні своїх власників. Тимчасовий реєстраційний талон НОМЕР_2 , на автомобіль FORD, реєстраційний номер НОМЕР_3 , виданий ТСЦ 6141 РСЦ ГСЦ МВС в Тернопільській області ОСОБА_1 , не може підтверджувати факт здійснення господарської діяльності. Вважає, що суд першої інстанції віднісся критично до тверджень позивача, що він не перебував 22.08.2022 року о 11 год.00 хв на місці вчинення, оскільки в матеріалах, наданих позивачем зазначено, що за ліцензіатом ФОП ОСОБА_1 зазначено в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців як засоби провадження господарської діяльності ліцензії та зазначено 12 транспортних засобів, тому за висновком відповідача,- позивач не може фізично знаходитись у всіх місцях де знаходяться транспортні засоби, які він використовує у своїй діяльності. Вважає, суд не врахував відомості, що автомобіль, який брав участь у перевірці, в перелік вищезгаданих автомобілів не входить. Також зазначає, що суд першої інстанції також не взяв його доводів до уваги і про те, що в жодних цивільно-правових та трудових відносинах з водієм ОСОБА_2 вони не перебувають. 
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції вважає законним та просить залишити його без змін.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави та доводи в межах апеляційної скарги, відзив, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач – ОСОБА_1 зареєстрований у передбаченому законом порядку як суб`єкт господарювання - фізична особа-підприємець у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та відповідно до Наказу Державної служби України з безпеки на транспорті №896 від 22.11.2018 “Про прийняття рішення щодо видачі (розширення) ліцензій, залишення заяв здобувачів про отримання (розширення) ліцензій без розгляду за результатами розгляду заяв здобувачів”, на виконання вимог Закону України “Про ліцензування видів господарської діяльності”, Закону України “Про електронні довірчі послуги”, позивачу – ОСОБА_1 , який здійснює вид господарської діяльності “внутрішні перевезення пасажирів на таксі”, - видано нову ліцензію від 20.11.2018 на право провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів на таксі (арк. справи 6).
З матеріалів справи вбачається, що інспектором Укртрансбезпеки, відповідно до Порядку №1567, на підставі направлення №012831 від 22.08.2022  та щотижневого графіку проведення рейдових перевірок від 22.08.2022 №12825/39/18-22 Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області в період з 22.08.2022 по 28.08.2022, проведено 22.08.2022 рейдову перевірку (перевірка на дорозі) у м. Тернопіль по вул. Бродівській 50Б. При проведенні рейдової перевірки (перевірки на дорозі), 22.08.2022 у м. Тернопіль по вул. Бродівській 50Б, перевірено транспортний засіб марки FORD, реєстраційний номер НОМЕР_1 , обладнаний як таксі, про що свідчить ліхтар таксі встановлений на даху автомобіля. Ліхтар таксі диспетчерської служби “ПІЛОТ”.
Під час проведення заходів державного нагляду (контролю) водій вище зазначеного автомобіля таксі - ОСОБА_2 надав відповідачу для перевірки документи, а саме:  посвідчення водія НОМЕР_4 , свідоцтво реєстрації транспортного засобу НОМЕР_5 , та тимчасовий реєстраційний талон НОМЕР_2 дійсний до 23.07.2030.
Відповідач зазначає, що при перевірці водій ОСОБА_2 зазначив що згідно тимчасового реєстраційного талону ХХТ №046988 автомобіль марки FORD, реєстраційний номер НОМЕР_1 , використовує як таксі ФОП ОСОБА_1 , у нього наявна ліцензія на даний вид господарської діяльності.
Також, в матеріалах справи міститься Тимчасовий реєстраційний талон ХХТ №046988 на автомобіль марки FORD, реєстраційний номер НОМЕР_1 , виданий ТСЦ 6141 РСЦ ГСЦ МВС в Тернопільській області позивачу - ОСОБА_1 , який проживає АДРЕСА_1 .
З матеріалів справи вбачається, що за результатами проведення рейдової перевірки відповідачем складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №313963 від 22.08.2022, в якому вказано, що на момент перевірки зафіксовано порушення вимог статті 39 Закону України “Про автомобільний транспорт”, а саме: відсутність у водія протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 
Відповідальність за дане порушення передбачена абзацом 3 частиною 1 статті 60 Закону України “Про автомобільний транспорт”. 
Так у даному акті вчинено запис про те, що водій ОСОБА_2 з актом №313963 ознайомився, від підпису акту і написання пояснень відмовився.
З матеріалів справи вбачається, що позивача викликали на розгляд акту №313963 листом-повідомленням №25948/39/24-22 від 22.08.2022, надіслано рекомендованим листом, про що підтверджується фіскальним чеком АТ “Укрпошти” номер відправлення 4602702867422 від 23.08.2022. При цьому, згідно інформації з сайту АТ “Укрпошта” https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html в розділі відстеження поштового відправлення за трекінгом щодо відправлення 4602702867422 від 23.08.2022 відомо, що таке було відправлено на адресу: м. Збараж, Україна за поштовим індексом 47302, однак повернулось 26.09.2022 за закінченням встановленого терміну зберігання.
Відтак, на підставі матеріалів рейдової перевірки, начальником Відділу винесено оскаржувану постанову №324467 від 13.09.2022  про застосування адміністративно - господарського штрафу до перевізника ФОП ОСОБА_1 у сумі 17000 грн за порушення вимог статті 39 Закону України “Про автомобільний транспорт”, відповідальність за яке передбачена абзацом три частини першої статті 60 Закону України “Про автомобільний транспорт”.
Не погодившись із прийнятою постановою №324467 від 13.09.2022  про застосування адміністративно - господарського штрафу, позивач звернувся в суд з цим позовом.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови колегія суддів зазначає наступне.
Згідно частин 14,17 статті 6 Закону України “Про автомобільний транспорт” від 05.04.2001 № 2344-III (далі Закон № 2344-III) державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) проводяться відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 затверджено Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (далі - Порядок № 1567), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.
Відповідно до пункту 4 Порядку №1567, рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку. Положення про формений одяг, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку посадової особи та працівника Укртрансбезпеки затверджує Мінінфраструктури. Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) можуть проводитися із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки, та власників (балансоутримувачів) пунктів габаритно-вагового контролю (за погодженням з їх керівниками).
Пунктом 14 Порядку №1567 передбачено, що рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Пунктами 12, 15, 16, 21 Порядку №1567 визначено, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка. Одними із питань, що перевіряється при проведенні рейдової перевірки є: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України “Про автомобільний транспорт” документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом. Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) можливе: використання засобів фото- і відео-фіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі; здійснення опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення адміністративного правопорушення, свідками якого вони були або могли бути. У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
З матеріалів справи слідує, що інспектором Укртрансбезпеки, на підставі направлення та щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області 22.08.2022 проведено рейдову перевірку (перевірка на дорозі) у м. Тернопіль по вул. Бродівській 50Б, при проведенні якої перевірено транспортний засіб марки FORD, реєстраційний номер НОМЕР_3 , обладнаний як таксі, про що свідчить ліхтар таксі встановлений на даху автомобіля. Ліхтар таксі диспетчерської служби “ПІЛОТ”, що підтверджується відповідними доказами фотофіксації, які містяться в матеріалах справи.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, під час проведення заходів державного нагляду (контролю) водій вище зазначеного автомобіля таксі - ОСОБА_2 надав відповідачу для перевірки документи, а саме:  посвідчення водія НОМЕР_4 , свідоцтво реєстрації транспортного засобу НОМЕР_5 , та тимчасовий реєстраційний талон НОМЕР_2 дійсний до 23.07.2030.
Як вбачається з акту перевірки позивача від 22.08.2022 №313963, рейдовою перевіркою виявлено порушення вимог статті 39 Закону № 2344-III, а саме: відсутність у водія протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за що передбачена відповідальність згідно з абзацом 3 частиною 1 статті 60 Закону України “Про автомобільний транспорт”. 
Відповідно до пункту 22 Порядку №1567 в разі відмови водія від підписання акта рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис.
В Акті перевірки позивача від 22.08.2022 №313963 вчинено запис про те, що водій ОСОБА_2 з актом №313963 ознайомився, однак від підпису акту і написання пояснень відмовився.
Як наслідок, відсутність у водія протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів стало підставою для застосування адміністративно - господарського штрафу у сумі 17000 грн.
Статтею 39 Закону України “Про автомобільний транспорт” визначено документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документи для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі:  для автомобільного перевізника - ліцензія, інші документи, передбачені законодавством України; для водія таксі - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, передбачені законодавством України.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що вказаний у цій статті перелік документів не є вичерпним, тобто законодавцем передбачено можливість його доповнення іншими визначеними законодавством документами.
Слід зазначити, що статтею 2 Закону України “Про автомобільний транспорт” визначено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України “Про транспорт”, “Про дорожній рух”, чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.
Постановою Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1001 “Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом”, у пункті 2 Ліцензійних умов зазначено, що засоби провадження діяльності - транспортні засоби здобувачів ліцензії, ліцензіатів, відповідно заявлені та такі, що використовуються для провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.
У пункті 4 зазначено, що господарська діяльність може провадитись частково за такими видами: 1) внутрішні перевезення пасажирів на таксі.
В пункті 27 Ліцензійних умов зазначено, що до використання під час провадження господарської діяльності допускаються транспортні засоби, які: 1) зареєстровані відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих пройшли обов`язковий технічний контроль та щодо яких складено протокол перевірки технічного стану транспортного засобу згідно з Порядком проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 р. № 137, і технічний стан яких відповідає вимогам експлуатаційної безпечності; на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388; 2) є власністю ліцензіата та мають свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу або надані ліцензіату в оренду, кредит, лізинг і мають свідоцтво про реєстрацію та тимчасовий реєстраційний талон, якщо передбачено їх оформлення; внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців як засоби провадження господарської діяльності ліцензіата, що відповідають цим Ліцензійним умовам.
Статтею 23 Закону України “Про автомобільний транспорт” зазначено, що контроль технічного стану транспортних засобів включає: обов`язковий технічний контроль транспортних засобів; перевірку технічного стану транспортних засобів автомобільними перевізниками. При цьому порядок проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.
Статтею 35 Закону України “Про транспорт” від 30.06.2019 №3353-ХІІ зокрема передбачено, що: транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті”; періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки: для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку; для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік”. На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.
Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України за № 137 від 30.01.2012 р.
Відповідно до пункту 1 Порядку № 137 Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів (надалі по тексту також - Порядок №137) визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації.
Відповідно до пункту 11-1 Порядку №137, протокол перевірки технічного стану документ, із само клейною міткою радіочастотної ідентифікації, що засвідчує позитивні результати проведення обов`язкового технічного контролю транспортного засобу і містить інформацію, необхідну для його ідентифікації.
Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України “Про автомобільний транспорт” за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відтак суд першої інстанції вірно зазначив, що з наведеної норми чинного законодавства, на підставі якої позивача притягнуто до відповідальності, слідує, що адміністративно-господарські штрафи застосовуються виключно до автомобільних перевізників, а не до власників транспортного засобу.
Статтею 1 Закону України “Про автомобільний транспорт” передбачено, що  автомобільний перевізник фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Абзацом 4 пункту 16 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (далі Порядок №1388) передбачено, що за бажанням власника транспортного засобу - фізичної особи надати право керування таким засобом іншій фізичній особі чи за бажанням фізичної або юридичної особи, якій власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортними засобами, сервісний центр МВС видає за зверненням такого власника тимчасовий реєстраційний талон на строк, зазначений у його заяві, або документах, які підтверджують право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.
Відповідно до пункту 6.2 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 серпня 2010 року № 379 (далі Інструкція № 379) - за письмовою заявою власника ТЗ - фізичної особи, зразок якої наведено в додатку 14 до цієї Інструкції, про надання права керування цим ТЗ іншій фізичній особі (за умови пред`явлення документів, що посвідчують особу власника та цю особу) працівниками Центру оформляється та видається тимчасовий реєстраційний талон на термін, зазначений у заяві. 
Заява подається власником ТЗ особисто або уповноваженою ним особою. До реєстраційних матеріалів долучається копія паспорта або документа, що його замінює, особи, якій надається право керування.
Пунктом 6.3 Інструкції № 379 передбачено, що якщо власник ТЗ передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження ТЗ іншій фізичній або юридичній особі (особам), то їм за письмовою заявою (додатки 1 і 2), поданою ними особисто або уповноваженим представником (за винятком випадків, коли в Центрі наявна інформація про анулювання таких повноважень), працівниками Центру оформляється і видається тимчасовий реєстраційний талон на період дії документа, який підтверджує право користування і (або) розпорядження ТЗ.
З матеріалів справи видно, що власником транспортного засобу FORD (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , є ОСОБА_3 .
Разом з тим, в матеріалах справи міститься Тимчасовий реєстраційний талон ХХТ №046988 на автомобіль марки FORD, реєстраційний номер НОМЕР_1 , виданий ТСЦ 6141 РСЦ ГСЦ МВС в Тернопільській області позивачу - ОСОБА_1 , який проживає АДРЕСА_1 .
Окрім цього в матеріалах справи наявний спеціальний наказ Державної служби України з безпеки на транспорті №896 від 22.11.2018 “Про прийняття рішення щодо видачі (розширення) ліцензій, залишення заяв здобувачів про отримання (розширення) ліцензій без розгляду за результатами розгляду заяв здобувачів”, на виконання вимог Закону України “Про ліцензування видів господарської діяльності”, Закону України “Про електронні довірчі послуги”, позивачу – ОСОБА_1 , який здійснює вид господарської діяльності “внутрішні перевезення пасажирів на таксі”, - видано нову ліцензію від 20.11.2018 на право провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів на таксі (арк. справи 6).
Відтак, з наведеного слідує, що власниця транспортного засобу марки FORD реєстраційний номер НОМЕР_1 (згідно свідоцтва реєстрації транспортного засобу НОМЕР_5 ), ОСОБА_3 передала даний автомобіль у користування позивачу, шляхом оформлення тимчасового реєстраційного талону НОМЕР_2 , а оформлення тимчасового реєстраційного талону НОМЕР_2 проведено ТСЦ 6141 РСЦ ГСП МВС в Тернопільській області за письмовою заявою власниці транспортного засобу ОСОБА_3 , відповідно до вимог пункту 6.2 Інструкція № 379.
Рейдовою перевіркою, на підставі пояснень водія, наданих до перевірки документів та фото доказів транспортного засобу, зафіксовано, що отримавши ліцензію від 20.11.2018 на право провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів на таксі, позивач, будучи зареєстрованим як фізична особа-підприємець, використовував транспортний засіб марки FORD, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у своїй господарській діяльності (внутрішні перевезення пасажирів на таксі).
Разом з тим, на момент проведення перевірки виявлено відсутність протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, автомобіля таксі, марки FORD реєстраційний номер НОМЕР_1 , що є порушенням вимог статті 39 Закону України “Про автомобільний транспорт”, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України “Про автомобільний транспорт”.
Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що  будь-яких доказів на підтвердження того, що у позивача наявний протокол перевірки технічного стану транспортного засобу, автомобіля таксі, марки FORD реєстраційний номер НОМЕР_1 ,- сторонами не представлено.
Посилання апелянта на те, що відповідачем не доведено факт здійснення господарської діяльності, а відтак факт порушення ним провадження такої діяльності, - колегія суддів оцінює критично, оскільки саме відповідач є уповноваженим суб`єктом владних повноважень, який видав позивачу нову ліцензію на право провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів на таксі, а позивачем не представлено доказів того, що він такої діяльності не здійснює.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що в силу приписів частини першої статті 39 Закону № 2344-III обов`язок мати та пред`являти усі передбачені законодавством документи покладено на позивача (перевізника). Виконання такого обов`язку не поставлено в залежність від волевиявлення посадових осіб контролюючого органу.
Відтак, оскільки за результатами рейдової перевірки транспортного засобу посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області встановлено надання позивачем послуг з перевезення пасажирів в режимі таксі без оформлення документів визначених статтею 39 Закону № 2344-ІІІ, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивача правомірно притягнуто до відповідальності, а тому підстави для скасування постанови №324467 від 13.09.2022 про застосувавши адміністративно-господарського штрафу, - відсутні.
Враховуючи наведене вище колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, про відсутність підстав для задоволення  позовних вимог.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,- 
                                                        ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення  Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 січня 2023 року у справі №500/3839/22 без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	О. І. Довга