П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

01 травня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 420/10283/21	
                                                                                                             
                                                                                                                           Головуючий в І інстанції: Радчук А.А.
                                                                                  Дата та місце ухвалення рішення: 11.11.2022 р. м. Одеса
          
                        П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

                                                 судді-доповідача – Шеметенко Л.П.
                                                                   судді – Зуєвої Л.Є.
                                                                   судді – Коваля М.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , командира Військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 , командира Військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_3 , тимчасово виконуючого обов`язки командира Військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_4 , старшого офіцера відділу моніторингу інформаційного простору центру моніторингу інформаційного простору та протидії Військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_5 , третя особа - Військова частина НОМЕР_2 , про визнання дій протиправними, скасування наказів та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до командира Військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 , тимчасово виконуючого обов`язки командира Військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_4 , старшого офіцера відділу моніторингу інформаційного простору центру моніторингу інформаційного простору та протидії Військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_5 , за участю третьої особи Військової частини НОМЕР_2 , в якій позивач просив:
- визнати протиправними дії командира Військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 шляхом резолюції викладеної на титульному аркуші матеріалів службового розслідування та накладення дисциплінарного стягнення «попередження про неповну службову відповідність» шляхом відповідного запису в акті службового розслідування;
- визнати протиправними дії тимчасово виконуючого обов`язки командира Військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_4 щодо видання наказу від 17 травня 2021 року № 413 «Про результати службового розслідування» та притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення дисциплінарного стягнення «попередження про неповну службову відповідність»;
- визнати протиправними дії старшого офіцеру відділу моніторингу інформаційного простору центру моніторингу інформаційного простору та протидії Військової частини НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_5 щодо проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 упереджено та не об`єктивно шляхом порушення приписів та положень Порядку проведення службового розслідування, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року № 608, а саме в акті службового розслідування не зазначено (відсутня інформація) про: а) не задоволення клопотань ОСОБА_1 щодо приєднання до матеріалів службового розслідування копій документів (рапортів та інших); б) не зазначені мотиви відхилення клопотань ОСОБА_1 щодо приєднання до матеріалів службового розслідування копій документів (рапортів та інших); в) не встановлено та не досліджено наявність пом`якшуючих обставин; г) не проведено огляд місця події; д) не зазначено та не надано оцінки поданих ОСОБА_1 письмових доказів, що спростовують його вину;
- скасувати наказ тимчасово виконуючого обов`язки командира Військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_4 від 17 травня 2021 року № 413 «Про результати службового розслідування»;
- скасувати дисциплінарне стягнення «попередження про неповну службову відповідність», яке накладене наказом від 17 травня 2021 року № 413 «Про результати службового розслідування» тимчасово виконуючого обов`язки командира Військової частини НОМЕР_1 генерал-майором ОСОБА_4 ;
- зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 генерал майора ОСОБА_2 внести зміни у наказ, який видано в червні 2021 року «Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за їх особистий внесок у загальні результати служби у квітні 2021 року» стосовно позбавлення ОСОБА_1 100% грошової премії у зв`язку оголошенням дисциплінарного стягнення «попередження про неповну службову відповідність»;
- зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 генерал майора ОСОБА_2 нарахувати та забезпечити виплату ОСОБА_1 премії за травень 2021 року Військовою частиною НОМЕР_2 в максимальному розмірі, оскільки Військова частина НОМЕР_2 виконує функції розпорядника грошового та інших видів забезпечення Військової частини НОМЕР_3 .
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання, залучено до участі у справі в якості співвідповідачів - Військову частину НОМЕР_1 , командира Військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_3 . 
21.01.2022 року позивачем подана заява про уточнення позовної вимоги № 8, а саме позивач просив: зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 генерал майора ОСОБА_3 нарахувати та забезпечити виплату ОСОБА_1 премії за травень 2021 року Військовою частиною НОМЕР_2 в розмірі 2233,98 грн. тому, що Військова частина НОМЕР_2 виконує функції розпорядника грошового та інших видів забезпечення Військової частини НОМЕР_3 .
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ тимчасово виконуючого обов`язки командира Військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_4 від 17 травня 2021 року № 413 «Про результати службового розслідування», яким накладено на начальника служби метрології та стандартизації озброєння логістики Військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення, передбачене           п. «ґ» ст. 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, – «попередження про неповну службову відповідність». Визнано протиправним та скасовано наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.06.2021 року № 469 «Про преміювання військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 за їх особистий внесок у загальні результати служби в травні 2021 року» в частині виплати премії у зменшеному розмірі за травень 2021 року підполковнику ОСОБА_1 , начальнику служби метрології та стандартизації озброєння логістики, у розмірі 0,0 відсотків. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та забезпечити виплату ОСОБА_1 премії за травень 2021 року. В задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильному застосуванні норм матеріального права. 
Також Військовою частиною НОМЕР_1 подано апеляційну скаргу, в якій апелянт, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильному застосуванні норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог та відмовити у задоволенні позову. 
Згідно ч. 3 ст. 296 КАС України апеляційна скарга може містити клопотання особи про розгляд справи за її участі. 
За відсутності такого клопотання вважається, що особа не бажає брати участі у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.
Апеляційні скарги позивача та відповідача - Військової частини НОМЕР_1 не містять клопотань про розгляд справи за участі сторін.
Справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України, згідно якої, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю. 
Водночас, від позивача надійшло клопотання про призначення судового засідання для розгляду справи в апеляційній інстанції. 
Згідно ч. 2 ст. 311 КАС України якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
На підставі наведеного, оскільки в апеляційних скаргах сторони не заявляли клопотань про розгляд справи за їх участю, що в силу ч. 3 ст. 296 КАС України свідчить про те, що сторони не бажають брати участі у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для застосування ч. 2 ст. 311 КАС України та призначення справи до апеляційного розгляду в судовому засіданні відсутні, та вважає за можливим продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження. 
Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків. 
З матеріалів справи вбачається, що підполковник ОСОБА_1 займає посаду начальника служби метрології та стандартизації озброєння логістики Військової частини НОМЕР_1 .
В наказі т.в.о. командира Військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_6 від 24.03.2021 року № 65 визначено вважати таким, що вибув у службове відрядження до смт Чорноморське Одеської області, Військової частини НОМЕР_4 , Військової частини НОМЕР_5 , на 23 доби, з 24 березня 2021 року по 15 квітня 2021 року, для надання допомоги та проведення метрології обслуговування: підполковника ОСОБА_1 , начальника служби метрології та стандартизації озброєння логістики. 
Згідно розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_7 від 09.04.2021 року № 1/1867, у зв`язку з службовою необхідністю, а також необхідністю виконання поставлених задач, вважати таким, що термін службового відрядження підполковника ОСОБА_1 , начальника служби метрології та стандартизації озброєння логістики Військової частини НОМЕР_1 , до смт Чорноморське Одеської області, Військової частини НОМЕР_4 та Військової частини НОМЕР_5 , для надання допомоги та проведення метрологічного обслуговування, становить з 24 березня 2021 року по 09 квітня 2021 року, підполковнику ОСОБА_1 прибути встановленим порядком до місця постійної дислокації Військової частини НОМЕР_1 - 12.04.2021 року. 
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_7                            від 09.04.2021 року № 79 внесено зміни до наказу від 24.03.2021 року № 65: абз. 5 п. 2 пп. 2.1 викладено в наступній редакції: «до смт Чорноморське Одеської області, Військової частини НОМЕР_4 , Військової частини НОМЕР_5 , на 17 діб, з 24 березня 2021 року по 09 квітня 2021 року, для надання допомоги та проведення метрології обслуговування», підстава розпорядження                    від 09.04.2021 року № 1/1867.
Вказане розпорядження доведено до відома ОСОБА_1 під підпис 12.04.2021 року о             15 год. 00 хв.
12 квітня 2021 року Військовою частиною НОМЕР_5 на адресу Військової частини НОМЕР_1 надіслано сканкопію телеграми командира Військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2021 року                 № 1/1867 з особистим підписом підполковника ОСОБА_1 про її доведення та доповідь підполковника ОСОБА_1 про порядок виконання наведеної телеграми.
ОСОБА_1 доповів, що виконати пункт 2 телеграми командира Військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2021 року № 1/1867 не може з наступних підстав:
1) ознайомлений з телеграмою командира Військової частини НОМЕР_3 від 09.04.2021 року     № 1/1867 - o 15.00 12 квітня 2021 року; 
2) вступна частина взагалі не зрозуміла (стосовно терміну відрядження та заходів з надання допомоги, які повинен не виконати);
3) завершення метрологічного обслуговування Військової частини НОМЕР_5 (без складання відповідного акту-довідки про проведення робіт з метрологічного забезпечення) буде о                  14.00 14 квітня 2021 року;
4) у Військову частину НОМЕР_1 зможу прибути не раніше 19.00 у зв`язку з введенням карантину в м. Одеса («червона зона»). 
13.04.2021 року начальником логістики Військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_8 подано рапорт на ім`я командира Військової частини НОМЕР_1 (вх. 1485), в якому полковник ОСОБА_8 доповів, що станом на 10 год. 13.04.2021 року підполковником ОСОБА_1 не виконані вимоги розпорядження від 09.04.2021 року № 1/1867 щодо завершення службового відрядження 09.04.2021 року у Військових частинах НОМЕР_5 , НОМЕР_4 та прибуття встановленим порядком до місця постійної дислокації Військової частини НОМЕР_1 12.04.2021 року, ОСОБА_1 відсутній на робочому місці.
У зв`язку з чим, у поданому рапорті полковник ОСОБА_8 просив командира Військової частини НОМЕР_1 призначити службове розслідування за фактом невиконання розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2021 року № 1/1867 та невиконання розпорядку дня. 
Згідно рапортів полковника ОСОБА_8 від 14.04.2021 року, 15.04.2021 року,             16.04.2021 року, ОСОБА_1 відсутній на службі без поважних причин 14.04.2021 року, 15.04.2021 року, прибув на службу о 20.30 год. 15 квітня 2021 року. 
Згідно посвідчення про відрядження ОСОБА_1 від 24.03.2021 року № 56/306, позивач вибув з Військової частини НОМЕР_5 15 квітня 2021 року, прибув до Військової частини НОМЕР_1            15 квітня 2021 року.
В наказі командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 від 15.04.2021 року № 84 визначено вважати таким, що прибув та приступив до виконання службових обов`язків за посадою із службового відрядження з смт Чорноморське Одеської області, Військової частини НОМЕР_4 , Військової частини НОМЕР_5 підполковника ОСОБА_1 , начальника служби метрології та стандартизації озброєння логістики.  
На підставі рапорту начальника логістики Військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_8 вх. 13.04.2021 року № 1485 щодо відсутності на службі з 12.04.2021 року ОСОБА_1 , з метою визначення причин та умов, що призвели до порушення службової дисципліни, наказом командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 від 16.04.2021 року № 330 призначено службове розслідування.
Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 від 16.04.2021 року               № 331 «Про притягнення до дисціплінарної відповідальності», начальник служби метрології та стандартизації озброєння логістики Військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_1 у відповідності до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 24.03.2021 року № 65 з 24 березня до 15 квітня 2021 року був направлений у службове відрядження до Військових частин НОМЕР_5 та НОМЕР_4 ( АДРЕСА_1 ), та 12.04.2021 року згідно розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2021 року № 1/1867 підполковник ОСОБА_9 повинен був повернутися до Військової частини НОМЕР_1 , дане розпорядження до підполковника ОСОБА_10 під особистий підпис довів командир Військової частини НОМЕР_5 о 15 год.              12.04.2021 року, однак, відповідно до рапорту начальника логістики Військової частини НОМЕР_1 від 13.04.2021 року № 1485 у визначений термін, 12 квітня 2021 року, підполковник ОСОБА_9 до місця проходження військової служби у Військову частину НОМЕР_1 не прибув. 
У відповідності до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7                    від 16.04.2021 року № 331 «Про притягнення до дисціплінарної відповідальності», за порушення вимог абзаців 2, 4 ст. 11, ст.ст. 16, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил та невиконання розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2021 року № 1/1867 на начальника служби метрології та стандартизації озброєння логістики Військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення – «сувора догана».
Вказаний наказ оскаржено позивачем в судовому порядку, однак, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року у справі 420/7952/21 у задоволенні позову про скасування наведеного наказу відмовлено.
Також 14.05.2021 року старшим офіцером відділу моніторингу інформаційного простору центру моніторингу інформаційного простору та протидії Військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_5 складено акт службового розслідування, згідно якого, відповідно до п. 2.1 наказу (по стройовій частині) командира Військової частини НОМЕР_1                 від 24.03.2021 року № 65, на підставі рішення командира Військової частини НОМЕР_1                         від 22.03.2021 року № 1150, посвідчення про відрядження від 24.03.2021 року № 56/306, підполковник ОСОБА_1 , начальник служби метрології та стандартизації озброєння логістики Військової частини НОМЕР_1 , вибув у службове відрядження до смт Чорноморське Одеської області, Військової частини НОМЕР_4 , Військової частини НОМЕР_5 , на 23 доби, з 24.03.2021 року по 15.04.2021 року.
В акті службового розслідування зазначено, що на підставі розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2021 року № 1/1867 у зв`язку із службовою необхідністю, а також необхідністю виконання поставлених задач, термін службового відрядження підполковника ОСОБА_1 до смт Чорноморське Одеської області, Військової частини НОМЕР_4 , Військової частини НОМЕР_5 для надання допомоги та проведення метрологічного обслуговування встановлено з 24.03.2021 року по 09.04.2021 року, пунктом 2 розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2021 року № 1/1867 визначено прибути підполковнику ОСОБА_1 до місця постійної дислокації Військової частини НОМЕР_1 12.04.2021 року, однак, підполковник ОСОБА_1 12.04.2021 року до місця постійної дислокації Військової частини НОМЕР_1 не прибув та протягом з 13.04.2021 року по 20 годину 30 хвилин 15.04.2021 року не з`явився на службу до постійної дислокації Військової частини НОМЕР_1 без поважних причин. 
Службовим розслідуванням встановлено, що підполковник ОСОБА_1 , в порушення вимог абзаців 2, 4 ст. 11, ст. 16, ч. 2 ст. 30, ч. 2 ст. 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил, абз. 5 п. 3, п. 4, абз. 3 п. 11 Інструкції про відрядження військовослужбовців, затвердженої наказом Міністра оборони України від 20.02.2017 року № 105, через особисту недисциплінованість та низькі морально-ділові якості, протягом службового часу з              13.04.2021 року по 15.04.2021 року, встановленого розпорядком роботи (розпорядком дня) Військової частини НОМЕР_1 на 2021 рік, введеним в дію наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 22.12.2021 року № 927, не з`явився вчасно на службу до місця постійної дислокації Військової частини НОМЕР_1 без поважних причин з відрядження протягом 3 діб. 
17.05.2021 року т.в.о. командира Військової частини НОМЕР_1 генерал-майором                           ОСОБА_11 прийнято наказ № 413 «Про результати службового розслідування», у якому зазначено, що старшим офіцером групи відділу моніторингу інформаційного простору центру моніторингу інформаційного простору та протидії Військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_5 проведено службове розслідування з метою уточнення причин відсутності на службі з 13.04.2021 року по 15.04.2021 року начальника служби метрології та стандартизації озброєння логістики Військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 і умов, що сприяли вчиненню правопорушення та ступеня вини ОСОБА_1 , чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.
У наведеному наказі вказано про те, що в ході службового розслідування встановлено, що начальник служби метрології та стандартизації озброєння логістики Військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_1 по закінченню терміну службового відрядження у період з           13.04.2021 року по 15.04.2021 року не з`явився вчасно на службу до місця постійної дислокації Військової частини НОМЕР_1 без поважних причин з відрядження, що стало можливим внаслідок порушення ОСОБА_1 вимог абзаців 2, 4 ст. 11, ст. 16, ч. 2 ст. 30, ч. 2 ст. 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил, його особистою недисциплінованості та низьких морально-ділових якостей, нехтування вимогами Статутів Збройних Сил України. 
Наказом т.в.о. командира Військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_6                   від 17.05.2021 року № 413 «Про результати службового розслідування», за неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог абзаців 2, 4 ст. 11, ст. 16, ч. 2 ст. 30, ч. 2 ст. 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил, накладено на начальника служби метрології та стандартизації озброєння логістики Військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення, передбачене п. «ґ» ст. 48 Дисціплінарного статуту Збройних Сил України, – «попередження про неповну службову відповідність». 
Крім того, 18.05.2021 року відносно позивача складено протокол № 10 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП (самовільне залишення військової частини або місця служби). 
Постановою Приморського районного суду від 05 липня 2021 року у справі № 522/8873/21, яка набрала законної сили, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Окрім викладеного, у наказі командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7                      від 03.06.2021 року № 469 «Про преміювання військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 за їх особистий внесок у загальні результати служби у травні 2021 року» визначено виплатити премію у меншому розмірі за травень 2021 року, зокрема: начальнику служби метрології та стандартизації озброєння логістики Військової частини НОМЕР_1 підполковнику ОСОБА_1 – 0 відсотків, підстава: «попередження про неповну службову відповідність», оголошена наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 17.05.2021 року № 413. 
Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, з яких виходив останній вирішуючи справу, з огляду на викладене. 
Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992 року (далі – Закон № 2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 30, 37, 38 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Статут внутрішньої служби) необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.
Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.
Військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь» і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ.
Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.
Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.
У разі коли військовослужбовець, який виконує наказ, отримав від іншого командира (начальника), старшого за службовим становищем чи військовим званням, новий наказ, що стане перешкодою для виконання попереднього, він доповідає про це командирові (начальникові), який віддав наступний наказ, і після отримання його згоди припиняє виконання попереднього наказу.
Командир (начальник), який віддав наступний наказ, повідомляє про це командира (начальника), який віддав попередній наказ.
Згідно ст.ст. 1-5, ч.ч. 1-3 ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі – Дисциплінарний статут), військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
Військова дисципліна досягається шляхом: виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України; формування правової культури військовослужбовців; умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу; зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих; підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку; своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення; чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.
Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
За стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.
Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів підтримувати на належному рівні військову дисципліну.
Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.
Діяльність командира щодо підтримання військової дисципліни оцінюється не кількістю накладених ним дисциплінарних стягнень, а виконанням обов`язків з додержанням вимог законів і статутів Збройних Сил України, повним використанням дисциплінарної влади для наведення порядку і запобігання порушенням військової дисципліни.
Кожний військовослужбовець зобов`язаний сприяти командирові у відновленні та постійному підтриманні порядку й дисципліни.
Командир, який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність.
Право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.
Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав.
У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності
Частинами 1, 2 статті 45, статтею 48 Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.
На військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення:                          а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу);                  є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).
За правилами ст. 83, ч. 1 ст. 84, ч.ч. 1-3 ст. 85, ст.ст. 86-87, 91, 97, 102 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.
Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.
Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.
Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.
Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.
Дисциплінарне стягнення не може бути накладено після шести місяців з дня виявлення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час проведення службового розслідування, перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, під вартою, а також час відсутності на службі без поважних причин.
Заборонено за одне правопорушення накладати кілька дисциплінарних стягнень, накладати стягнення на весь особовий склад підрозділу замість притягнення до дисциплінарної відповідальності безпосередньо винних осіб.
Про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення.
Дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність застосовується один раз за час перебування військовослужбовця на штатній посаді і накладається наказом посадової особи, якій цим Статутом надано таке право.
Кандидатура військовослужбовця, на якого накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, не подається протягом строку дії дисциплінарного стягнення до присвоєння чергового військового звання.
Якщо протягом шести місяців після накладення такого стягнення військовослужбовець не виправив своєї поведінки і вчинив правопорушення, приймається рішення про переміщення військовослужбовця на нижчу посаду або звільнення з військової служби.
Подання необхідних документів здійснюється в установленому порядку.
Згідно п.п. 1, 5, 12-13 р. 3, п. 1 р. 4, п. 1 р. 5, п.п. 1, 2 р. 6 Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 року № 608 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 року за № 1503/31371, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.
Службове розслідування може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено комісії або військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.
До участі у проведенні службового розслідування заборонено залучати осіб, які є підлеглими військовослужбовця, стосовно якого проводиться службове розслідування, осіб, які брали участь у правопорушенні або особисто зацікавлені у результатах розслідування.
Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.
Службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). В окремих випадках цей строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більше ніж на один місяць.
Загальний строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців.
Особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника; розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення.
За результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.
За результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.
Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.
Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник).
Згідно обставин даної справи, наказом т.в.о. командира Військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_6 від 24.03.2021 року № 65 позивача направлено у службове відрядження до смт Чорноморське Одеської області, Військової частини НОМЕР_4 , Військової частини НОМЕР_5 , на 23 доби, з 24 березня 2021 року по 15 квітня 2021 року, для надання допомоги та проведення метрології обслуговування. 
Згідно посвідчення про відрядження ОСОБА_1 від 24.03.2021 року № 56/306, позивач вибув з Військової частини НОМЕР_1 - 24.03.2021 року. 
Разом з цим, згідно розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_7 від 09.04.2021 року № 1/1867 та прийнятого на його підставі наказу                                 від 09.04.2021 року № 79, скорочено термін відрядження позивача до 09 квітня 2021 року та визначено про необхідність прибуття до Військової частини НОМЕР_1 - 12.04.2021 року. 
Вказане розпорядження доведено до відома ОСОБА_1 під підпис 12.04.2021 року о            15 год. 00 хв. та цього ж дня позивач доповів про неможливість виконання цього розпорядження. 
13.04.2021 року начальником логістики Військової частини НОМЕР_1 полковником             ОСОБА_8 подано рапорт на ім`я командира Військової частини НОМЕР_1 (вх. 1485), в якому полковник ОСОБА_8 доповів, що станом на 10 год. 13.04.2021 року підполковником ОСОБА_1 не виконані вимоги розпорядження від 09.04.2021 року № 1/1867 щодо завершення службового відрядження 09.04.2021 року у Військових частинах НОМЕР_5 , НОМЕР_4 та прибуття встановленим порядком до місця постійної дислокації Військової частини НОМЕР_1                  12.04.2021 року, ОСОБА_1 відсутній на робочому місці, у зв`язку з чим, у поданому рапорті полковник ОСОБА_8 просив командира Військової частини НОМЕР_1 призначити службове розслідування за фактом невиконання розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1          від 09.04.2021 року № 1/1867 та невиконання розпорядку дня.
Згідно посвідчення про відрядження ОСОБА_1 від 24.03.2021 року № 56/306, позивач вибув з Військової частини НОМЕР_5 15 квітня 2021 року, прибув до Військової частини НОМЕР_1            15 квітня 2021 року.
В наказі командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 від 15.04.2021 року № 84 визначено вважати таким, що прибув та приступив до виконання службових обов`язків за посадою із службового відрядження з смт Чорноморське Одеської області, Військової частини НОМЕР_4 , Військової частини НОМЕР_5 , підполковника ОСОБА_1 , начальника служби метрології та стандартизації озброєння логістики.  
На підставі рапорту начальника логістики Військової частини НОМЕР_1 полковника            ОСОБА_8 вх. 13.04.2021 року № 1485 щодо відсутності на службі з 12.04.2021 року              ОСОБА_1 , з метою визначення причин та умов, що призвели до порушення службової дисципліни, наказом командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 від 16.04.2021 року          № 330 призначено службове розслідування.
Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 від 16.04.2021 року              № 331 «Про притягнення до дисціплінарної відповідальності», начальник служби метрології та стандартизації озброєння логістики Військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_1 у відповідності до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 24.03.2021 року № 65 з 24 березня до 15 квітня 2021 року був направлений у службове відрядження до Військових частин НОМЕР_5 та НОМЕР_4 ( АДРЕСА_1 ), та 12.04.2021 року згідно розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2021 року № 1/1867 підполковник ОСОБА_9 повинен був повернутися до Військової частини НОМЕР_1 , дане розпорядження до підполковника ОСОБА_10 під особистий підпис довів командир Військової частини НОМЕР_5 о 15 год.           12.04.2021 року, однак, відповідно до рапорту начальника логістики Військової частини НОМЕР_1 від 13.04.2021 року № 1485 у визначений термін, 12 квітня 2021 року, підполковник ОСОБА_9 до місця проходження військової служби у Військову частину НОМЕР_1 не прибув, у зв`язку із чим, за порушення вимог абзаців 2, 4 ст. 11, ст.ст. 16, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил та невиконання розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2021 року № 1/1867 на начальника служби метрології та стандартизації озброєння логістики Військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення – «сувора догана».
Поряд з цим, 17.05.2021 року т.в.о. командира Військової частини НОМЕР_1 генерал-майором ОСОБА_11 прийнято також наказ № 413 «Про результати службового розслідування», у якому зазначено, що старшим офіцером групи відділу моніторингу інформаційного простору центру моніторингу інформаційного простору та протидії Військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_5 проведено службове розслідування з метою уточнення причин відсутності на службі з 13.04.2021 року по 15.04.2021 року начальника служби метрології та стандартизації озброєння логістики Військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 і умов, що сприяли вчиненню правопорушення та ступеня вини ОСОБА_1 , чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.
У наведеному наказі вказано про те, що в ході службового розслідування встановлено, що начальник служби метрології та стандартизації озброєння логістики Військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_1 по закінченню терміну службового відрядження у період з           13.04.2021 року по 15.04.2021 року не з`явився вчасно на службу до місця постійної дислокації Військової частини НОМЕР_1 без поважних причин з відрядження, що стало можливим внаслідок порушення ОСОБА_1 вимог абзаців 2, 4 ст. 11, ст. 16, ч. 2 ст. 30, ч. 2 ст. 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил, його особистою недисциплінованості та низьких морально-ділових якостей, нехтування вимогами Статутів Збройних Сил України. 
З огляду на викладене, наведеним наказом за неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог абзаців 2, 4 ст. 11, ст. 16, ч. 2 ст. 30, ч. 2 ст. 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил, накладено на позивача дисциплінарне стягнення, передбачене п. «ґ» ст. 48 Дисціплінарного статуту збройних Сил України, – «попередження про неповну службову відповідність».
Таким чином, згідно обставин даної справи, позивача було направлено у відрядження з 24.03.2021 року по 15.04.2021 року, в подальшому строк відрядження скорочено до             09.04.2021 року із визначенням дати прибуття 12.04.2021 року, проте, позивач фактично прибув до Вч 15.04.2021 року о 20 год. 30 хв. 
За невиконання розпорядження щодо прибуття з відрядження 12.04.2021 року, замість раніше визначеної дати 15.04.2021 року, на позивача накладено дисціплінарне стягнення у вигляді суворої догани.
Позивач оскаржив наказ від 16.04.2021 року № 331 щодо накладення на нього дисціплінарного стягнення у вигляді суворої догани, однак, у задоволенні заявленого позову відмовлено (справа № 420/7952/21, судове рішення набрало законної сили).
Тобто, у даній справі встановлено, що за невиконання розпорядження щодо прибуття з відрядження 12.04.2021 року, замість раніше визначеної дати 15.04.2021 року, на позивача накладено дисціплінарне стягнення у вигляді суворої догани, правомірність накладення цього дисціплінарного стягнення встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили.
В свою чергу, у даній справі позивач оскаржує наказ від 17.05.2021 року № 413 про притягнення його до дисціплінарної відповідальності та накладення дисціплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.
Досліджуючи зміст наказів від 16.04.2021 року № 330, від 16.04.2021 року № 331,                  від 17.05.2021 року № 413, акту службового розслідування від 14.05.2021 року, колегія суддів приходить до висновку, що позивача двічі притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вчинення одного дисціплінарного проступку.
Так, колегія суддів звертає увагу на те, що наказ від 16.04.2021 року № 331 про накладення дисціплінарного стягнення у вигляді суворої догани, наказ від 16.04.2021 року № 330 про проведення службового розслідування, акт службового розслідування від 14.05.2021 року, наказ від 17.05.2021 року № 413 про накладення дисціплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність прийняті на підставі рапорту начальника логістики Військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_8 від 13.04.2021 року № 1485 про те, що станом на 10 год. 13.04.2021 року підполковником ОСОБА_1 не виконані вимоги розпорядження від 09.04.2021 року № 1/1867 щодо завершення службового відрядження 09.04.2021 року у Військових частинах НОМЕР_5 , НОМЕР_4 та прибуття встановленим порядком до місця постійної дислокації Військової частини НОМЕР_1 12.04.2021 року.
Також зміст наказу від 16.04.2021 року № 331 про накладення дисціплінарного стягнення у вигляді суворої догани, наказу від 16.04.2021 року № 330 про проведення службового розслідування, акту службового розслідування від 14.05.2021 року, наказу від 17.05.2021 року  № 413 про накладення дисціплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність свідчать про те, що суть дисціплінарного проступку позивача полягає у невиконані вимоги розпорядження від 09.04.2021 року № 1/1867 щодо завершення службового відрядження 09.04.2021 року у Військових частинах НОМЕР_5 , НОМЕР_4 та прибуття встановленим порядком до місця постійної дислокації Військової частини НОМЕР_1 - 12.04.2021 року.
Колегія суддів наголошує, що підставою для накладення дисціплінарного стягнення у вигляді суворої догани та дисціплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність є порушення позивачем одних і тих самих норм ст.ст. 11, 16, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.
Колегія суддів звертає увагу на те, що наказ про накладення дисціплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність доповнено порушенням з боку позивача ст. 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, однак, ця стаття стосується питання виконання наказів військовослужбовцем, що ще раз підтверджує, що суть дисціплінарного проступку позивача полягає у невиконані вимоги розпорядження щодо завершення службового відрядження та прибуття встановленим порядком до місця служби 12.04.2021 року.
На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуваний наказ про накладення дисціплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність прийнятий з порушенням ст. 91 Дисциплінарного статуту, якою заборонено за одне правопорушення накладати кілька дисциплінарних стягнень.
Посилання Військової частини НОМЕР_1 в апеляційній скарзі на те, що наказом                            від 16.04.2021 року № 331 про накладення дисціплінарного стягнення у вигляді суворої догани позивача притягнуто до дисціплінарної відповідальності за невиконання розпорядження від 09.04.2021 року № 1/1867, а наказом від 17.05.2021 року № 413 про накладення дисціплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність позивача притягнуто до дисціплінарної відповідальності за те, що позивач з 13.04.2021 року по 15.04.2021 року не з`явився вчасно на службу до місця постійної дислокації Вч без поважних причин з відрядження колегія суддів вважає необґрунтованими.
Колегія суддів повторно наголошує, що в наказі від 16.04.2021 року № 331 та                           від 17.05.2021 року № 413 йде мова про вчинення одного і того же проступку та порушення одних і тих же норм Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, що полягають у невиконані вимоги розпорядження від 09.04.2021 року № 1/1867 щодо завершення службового відрядження 09.04.2021 року у Військових частинах НОМЕР_5 , НОМЕР_4 та прибуття встановленим порядком до місця постійної дислокації Військової частини НОМЕР_1 - 12.04.2021 року.
Також, колегія суддів зазначає, що посилаючись в оскаржуваному наказі                                  від 17.05.2021 року № 413 на те, що позивач з 13.04.2021 року по 15.04.2021 року не з`явився вчасно на службу до місця постійної дислокації Вч без поважних причин, Військовою частиною НОМЕР_1 чітко вказано, що позивач не повернувся саме з відрядження, тобто, не виконав вимоги розпорядження від 09.04.2021 року № 1/1867 щодо завершення службового відрядження 09.04.2021 року у Військових частинах НОМЕР_5 , НОМЕР_4 та прибуття встановленим порядком до місця постійної дислокації Військової частини НОМЕР_1 - 12.04.2021 року.
Колегія суддів звертає увагу на те, що згідно посвідчення про відрядження ОСОБА_1  від 24.03.2021 року № 56/306, в період з 24.03.2021 року по 15.04.2021 року, тобто, в тому числі, в період з 13.04.2021 року по 15.04.2021 року – період, який визначений, як період відсутності на службі та став підставою для прийняття оскаржуваного наказу, позивач перебував у відрядженні у Військових частинах НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , вибув з Вч НОМЕР_5 15.04.2021 року.
В наказі командира Військової частини НОМЕР_1 від 15.04.2021 року № 84 також визначено, що позивач прибув з відрядження та приступив до виконання службових обов`язків за посадою 15.04.2021 року, підстави посвідчення на відрядження від 24.03.2021 року № 56/306.  
Тобто, самим відповідачем у своєму наказі визначено, що позивач перебував у відрядженні та допущено останнього до виконання службових обов`язків з 15.04.2021 року, як такого, що прибув з відрядження.
Разом з цим, Військовою частиною НОМЕР_1 встановлено, що позивач не виконав вимоги розпорядження від 09.04.2021 року № 1/1867 щодо завершення службового відрядження 09.04.2021 року у Військових частинах НОМЕР_5 , НОМЕР_4 та прибуття встановленим порядком до місця постійної дислокації Військової частини НОМЕР_1 - 12.04.2021 року.
Таким чином, сукупність даних наведених вище наказів Військової частини НОМЕР_1 , посвідчення на відрядження позивача свідчать про те, що в період з 24.03.2021 року по 15.04.2021 року позивач перебував у відрядженні у Військових частинах НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , вибув з Вч НОМЕР_5 15.04.2021 року та прибув з відрядження до Військової частини НОМЕР_1                   15.04.2021 року, замість 12.04.2021 року, як того вимагали вимоги розпорядження                            від 09.04.2021 року № 1/1867 та прийнятого на його підставі наказу від 09.04.2021 року № 79 про скорочення термів відрядження позивача.
Водночас, за невиконання вимоги розпорядження від 09.04.2021 року № 1/1867 щодо завершення службового відрядження 09.04.2021 року у Військових частинах НОМЕР_5 , НОМЕР_4 та прибуття встановленим порядком до місця постійної дислокації Військової частини НОМЕР_1 - 12.04.2021 року, та порушення ст.ст. 11, 16, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України позивача вже притягнуто до дисціплінарної відповідальності, а саме наказом                      від 16.04.2021 року № 331 накладено дисціплінарне стягнення у вигляді суворої догани.
Питання щодо правомірності притягнення позивача до дисціплінарної відповідальності наказом від 16.04.2021 року № 331 було предметом розгляду справи № 420/7952/21.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року у задоволенні позову про скасування наведеного наказу відмовлено.
Суд апеляційної інстанції встановив, що позивач повернувся до місця несення служби не 12, 13, 14 квітня, а лише 15.04.2021 року з невідомих причин, що свідчить про порушення військової дисципліни військовослужбовцем.
З огляду на викладене, суд у справі № 420/7952/21 дійшов висновку, що наказ від 16.04.2021 року № 331 про накладення на позивача дисціплінарного стягнення у вигляді суворої догани є правомірним. 
Підсумовуючи викладене, оскільки згідно наказів Військової частини НОМЕР_1                           від 24.03.2021 року № 65, від 15.04.2021 року № 84, посвідчення про відрядження ОСОБА_1 від 24.03.2021 року № 56/306, позивач 24.03.2021 року вибув у відрядження до Військових частин НОМЕР_5 , НОМЕР_4 та прибув з відрядження 15.04.2021 року, за невиконання вимоги розпорядження від 09.04.2021 року № 1/1867 щодо завершення службового відрядження 09.04.2021 року та прибуття встановленим порядком до місця постійної дислокації Військової частини НОМЕР_1 - 12.04.2021 року, та порушення ст.ст. 11, 16, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України позивача вже притягнуто до дисціплінарної відповідальності наказом від 16.04.2021 року № 331 про накладення дисціплінарного стягнення у вигляді суворої догани, правомірність якого підтверджена рішенням суду у справі № 420/7952/21, що набрало законної сили, колегія суддів приходить до висновку, що у Військової частини НОМЕР_1 не було підстав для прийняття оскаржуваного наказу від 17.05.2021 року № 413, яким, за одне і теж правопорушення ст.ст. 11, 16, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, що полягає у невиконані розпорядження щодо прибуття з відрядження 12.04.2021 року, замість раніше визначеної дати 15.04.2021 року, накладено на позивача дисціплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.
Колегія суддів наголошує, що зміст усіх досліджених судом у даній справі наказів, рапортів, акту службового розслідування підтверджує, що позивач вчинив один дисціплінарний проступок, за який на нього накладено дисціплінарне стягнення у вигляді суворої догани наказом від 16.04.2021 року № 331, а зміна формулювання вчиненого позивачем дисціплінарного проступку у наказі від 17.05.2021 року № 413 не змінює його суті та не спростовує порушення ст. 91 Дисциплінарного статуту, якою заборонено за одне правопорушення накладати кілька дисциплінарних стягнень.
На підставі наведеного у сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржуваний наказ від 17.05.2021 року № 413 про накладення на позивача дисціплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність є протиправним та підлягає скасуванню.
Водночас, вірно вирішивши справу по суті позовних вимог в частині оскаржуваного наказу від 17.05.2021 року № 413, суд першої інстанції помилково надав оцінку питанню щодо поважності причин невиконання вимоги розпорядження від 09.04.2021 року № 1/1867 щодо завершення службового відрядження 09.04.2021 року та прибуття встановленим порядком до місця постійної дислокації Військової частини НОМЕР_1 - 12.04.2021 року.
Колегія суддів вважає, що з цього приводу Військовою частиною НОМЕР_1 в апеляційній скарзі вірно звернуто увагу на те, що питання щодо правомірності притягнення позивача до дисціплінарної відповідальності наказом від 16.04.2021 року № 331 за невиконання вимоги розпорядження від 09.04.2021 року № 1/1867 щодо завершення службового відрядження 09.04.2021 року та прибуття встановленим порядком до місця постійної дислокації Військової частини НОМЕР_1 - 12.04.2021 року було предметом розгляду справи № 420/7952/21 та постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року у задоволенні позову про скасування наведеного наказу відмовлено.
Обставини щодо поважності причин невиконання вимоги розпорядження                                 від 09.04.2021 року № 1/1867 щодо завершення службового відрядження 09.04.2021 року та прибуття встановленим порядком до місця постійної дислокації Військової частини НОМЕР_1 - 12.04.2021 року вже оцінені у справі № 420/7952/21 та не підлягають переоцінці у даній справі в силу ст. 78 КАС України.
З цих самих підстав колегія суддів відхиляє усі доводи сторін щодо поважності/неповажності причин невиконання позивачем вимоги розпорядження                             від 09.04.2021 року № 1/1867 щодо завершення службового відрядження.
Колегія суддів зазначає, що підставою для скасування оскаржуваного у даній справі наказу від 17.05.2021 року № 413 про накладення на позивача дисціплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність є обставини щодо повторного накладення на позивача дисціплінарного стягнення за те ж саме правопорушення, що і наказом                               від 16.04.2021 року № 331, який був предметом оскарження у справі № 420/7952/21.
Також, колегія суддів погоджується з доводами апеляційних скарг, що судом першої інстанції помилково застосовані при вирішення справи вимоги наказу Міністра оборони України від 15 березня 2004 року № 82 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України», оскільки цей наказ втратив чинність 06.02.2018 року.
В свою чергу, в період виникнення спірних правовідносин Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України був затверджений наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 року № 608.
Разом з цим, погоджуючись з доводами апеляційних скарг сторін щодо помилкового застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин вимог наказу Міністра оборони України від 15 березня 2004 року № 82, який втратив чинність 06.02.2018 року, колегія суддів приходить до висновку, що не підлягають задоволенню вимоги апеляційної скарги позивача про скасування рішення суду першої інстанції та задоволення його позовних в частині визнання протиправними дій старшого офіцеру відділу моніторингу інформаційного простору центру моніторингу інформаційного простору та протидії Військової частини НОМЕР_3 підполковника Кривошея А.В. щодо проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 упереджено та не об`єктивно шляхом порушення приписів та положень Порядку проведення службового розслідування, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21 листопада               2017 року № 608, а саме в акті службового розслідування не зазначено (відсутня інформація) про: а) не задоволення клопотань ОСОБА_1 щодо приєднання до матеріалів службового розслідування копій документів (рапортів та інших); б) не зазначені мотиви відхилення клопотань ОСОБА_1 щодо приєднання до матеріалів службового розслідування копій документів (рапортів та інших); в) не встановлено та не досліджено наявність пом`якшуючих обставин; г) не проведено огляд місця події; д) не зазначено та не надано оцінки поданих ОСОБА_1 письмових доказів, що спростовують його вину.
Колегія суддів зазначає, що службове розслідування - це комплекс заходів, які здійснюються з метою уточнення причин, установлення обставин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення, відповідальність за яке передбачена законодавством України, та ступеня вини особи (осіб), яка вчинила це правопорушення. 
Висновок службового розслідування, в якому відображено узагальнений опис виявлених порушень норм законодавства, не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо породжує правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і має обов`язковий характер.
За своєю правовою природою висновок службового розслідування є службовим документом, який фіксує факт проведення службового розслідування і є носієм доказової інформації про обставини, що стали підставами для його призначення.
Висновки службового розслідування не породжують обов`язкових юридичних наслідків. 
Зафіксовані в результатах службового розслідування обставини можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень суб`єкта владних повноважень, в основу яких покладені зазначені в ньому висновки.
Отже, висновок за результатами службового розслідування є лише носієм певної інформації. 
Водночас, обов`язковою ознакою рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер.
Таким чином, вимоги позивача про визнання протиправними дій ОСОБА_5 , який проводив службове розслідування та склав акт за його результатами, щодо не зазначення останнім в акті службового розслідування про: а) не задоволення клопотань ОСОБА_1 щодо приєднання до матеріалів службового розслідування копій документів (рапортів та інших); б) не зазначені мотиви відхилення клопотань ОСОБА_1 щодо приєднання до матеріалів службового розслідування копій документів (рапортів та інших); в) не встановлено та не досліджено наявність пом`якшуючих обставин; г) не проведено огляд місця події; д) не зазначено та не надано оцінки поданих ОСОБА_1 письмових доказів, що спростовують його вину, не підлягають задоволенню, оскільки дії щодо проведення службового розслідування та висновки акту службового розслідування самі по собі не породжують правових наслідків, а підлягають оцінці при встановлені обставин щодо правомірності рішення про накладення дисціплінарного стягнення.
Крім того, в апеляційній скарзі позивач, в обґрунтування наведених вище вимог, посилається на порушення п.п. 8, 11 р. 3, р. 4-6 Порядку проведення службового розслідування, ст.ст. 1-5, 45, 86 Дисціплінарного статуту, п.п. 8, 11, 12, 13 ст. 59 Статуту внутрішньої служби, однак, не зазначає, в чому полягають такі порушення.
Також, колегія суддів зазначає, що у даній справі судом апеляційної інстанції в якості підстав для визнання протиправним та скасування наказу про накладення на позивача дисціплінарного стягнення визначені обставини щодо повторного притягнення позивача до дисціплінарної відповідальності. 
Саме наказ про накладення дисціплінарного стягнення є тим рішенням, що породжує правові наслідки позивача.
З огляду на викладене, відсутні підстави і для визнання протиправними дій командира Військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 шляхом резолюції викладеної на титульному аркуші матеріалів службового розслідування та накладення дисциплінарного стягнення «попередження про неповну службову відповідність» шляхом відповідного запису в акті службового розслідування, дій тимчасово виконуючого обов`язки командира Військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_4 щодо видання наказу від 17 травня 2021 року № 413 «Про результати службового розслідування» та притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення дисциплінарного стягнення «попередження про неповну службову відповідність», скасування дисциплінарного стягнення «попередження про неповну службову відповідність», яке накладене наказом від 17 травня 2021 року № 413 «Про результати службового розслідування» тимчасово виконуючого обов`язки командира Військової частини НОМЕР_1 генерал-майором ОСОБА_4 .
Колегія суддів зазначає, що в судовому порядку підлягає скасуванню саме рішення про накладення дисціплінарного стягнення. 
З огляду на викладене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги позивача у наведених вище частинах.
Колегія суддів також вважає, що підлягають відхиленню доводи апеляційної скарги в частині порушення судом першої інстанції вимог Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, з огляду на викладене. 
Так, у зв`язку з попередженням про неповну службову відповідність згідно наказу від 17.05.2021 року № 413, у наказі командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7                          від 03.06.2021 року № 469 «Про преміювання військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 за їх особистий внесок у загальні результати служби у травні 2021 року» визначено виплатити премію у меншому розмірі за травень 2021 року, зокрема: начальнику служби метрології та стандартизації озброєння логістики Військової частини НОМЕР_1 підполковнику ОСОБА_1 –             0 відсотків.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що наказ від 03.06.2021 року              № 469, фактично про позбавлення премії за травень 2021 року, прийнятий на підставі оскаржуваного у даній справі наказу від 17.05.2021 року № 413 про накладення на позивача дисціплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність. 
За викладених обставин, у зв`язку із скасуванням наказу від 17.05.2021 року № 413 про накладення на позивача дисціплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, суд першої інстанції дійшов висновку, що наказ від 03.06.2021 року            № 469 про позбавлення премії за травень 2021 року також підлягає скасуванню, а відповідач зобов`язанню нарахувати та забезпечити виплату ОСОБА_1 премії за травень 2021 року. 
Поряд з цим, позивач вважає, що судом першої інстанції помилково відмовлено у задоволенні його вимог в частині виплати премії саме у розмірі 2233,98 грн.
Проте, колегія суддів не погоджується з вказаними доводами апелянта, з огляду на викладене. 
Так, згідно п.п. 1-3 р. 16 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197), командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.
Розмір щомісячної премії, але не менше 10 відсотків посадового окладу, встановлює Міністр оборони України для відповідних категорій військовослужбовців виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження військової служби.
Розмір щомісячної премії у військовій частині НОМЕР_6 та підпорядкованих їй військових частинах установлює командир цієї частини виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі військової частини НОМЕР_6 .
Виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків.
За наведеного правового регулювання, у зв`язку з скасуванням наказу про накладення на позивача дисціплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції визначив належний спосіб захисту прав позивача шляхом скасування наказу про позбавлення премії за травень 2021 року та зобов`язання відповідача нарахувати і забезпечити виплату премії за травень 2021 року, проте, підстави для визначення конкретного розміру премії у суду відсутні. Відповідний розрахунок розміру премії має бути здійснений відповідачем. 
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, оскільки судом першої інстанції вірно вирішено заявлений позов по суті його вимог, проте, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, частково не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції частково неправильно застосовані норми матеріального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції зміні із виключенням мотивів, з яких виходив суд першої інстанції, та визначенням мотивів за цією постановою, які викладені у рішенні суду апеляційної інстанції. 
Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, –
П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення справи до апеляційного розгляду в судовому засіданні – відмовити. 
Апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2022 року – змінити, виключити мотиви, з яких виходив суд першої інстанції, та визначити мотиви за цією постановою, які викладені у рішенні суду апеляційної інстанції. 
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2022 року – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 01.05.2023 р.

        Суддя-доповідач:                                                                      Л.П. Шеметенко

         Суддя:                                                                                        Л.Є. Зуєва   

         Суддя:                                                                                        М.П. Коваль