ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року	Львів	Справа № 140/6752/22 пров. № А/857/4312/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя                    Довга О.І.
суддя                                         Глушко І.В.
суддя                                         Запотічний І.І. 

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль» на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року у справі № 140/6752/22 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль» до Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління ДПС у Волинській області про скасування рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій (головуючий суддя Денисюк Р.С., м. Луцьк, спрощене позовне провадження без виклику осіб), - 
 
В С Т А Н О В И В:

14 жовтня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль» (далі – ТзОВ «ПТФ «Укр-Петроль», позивач) звернулося в суд першої інстанції з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області (далі – ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області, відповідач), в якому просило  скасувати в цілому рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій від 09.08.2022 №48-Р на загальну суму 503630,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що спірним рішенням до нього застосовано адміністративно-господарську санкцію за порушення законодавства про ціни і ціноутворення. Підставою для прийняття відповідачем спірного рішення стали результати проведеної Головним управлінням ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області) фактичної перевірки на АЗС ТзОВ «ПТФ «Укр-Петроль», що знаходиться за адресою: Волинська обл., м. Ковель, вул. Варшавська, 3. Позивач вважав, що перевірка була  проведена на підставі наказу ГУ ДПС у Волинській області від 05.07.2022 №964-п, який складений з порушеннями чинного законодавства, оскільки в наказі не зазначені конкретні підстави для її проведення, а лише містяться посилання на норми податкового законодавства. Зазначав, що наказ не містить посилання на наявність інформації, що свідчить про можливі порушення платником податків законодавства про ціни і ціноутворення чи письмового звернення про порушення платником податків установленого порядку формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, а відтак не може бути допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом..
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 09.12.2022 залучено до участі у даній справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ГУ ДПС у Волинській області (далі - третя особа).
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року у задоволенні позову відмовлено. Суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача та обґрунтованість прийнятого ним рішення.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.
Як видно зі змісту апеляційної скарги доводи позивача повністю повторюють доводи викладені в позовній заяві. Позивач наполягає  на протиправності спірного рішення з огляду на порушення процедури проведення перевірки, зокрема в частині оформлення наказу на проведення такої перевірки та відсутності у ньому передбаченої законодавством інформації.
У відповідь на апеляційну скаргу Головне управління Держпродспоживслужби у Волинській області подало відзив, в якому проти вимог скарги заперечує. Зазначає, що рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій від 09.08.2022 №48-Р прийняте на підставі акту фактичної перевірки, яка проведена на підставі наказу ГУ ДПС у Волинській області від 05.07.2022 №964-п. Позивач фактично оскаржує наказ ГУ ДПС у Волинській області від 05.07.2022 №964-п, який жодним чином не стосується прийнятого відповідачем оскаржуваного рішення, оскільки підставою для його прийняття, відповідно до абзацу 7 пункту 69.27 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України, був акт фактичної перевірки, складений податковим органом. Крім того, звертає увагу на те, що вищезазначений наказ не скасований у встановленому порядку. Також зазначає, що позивач у позовній заяві жодним чином не вказує в чому полягає протиправність та незаконність прийнятого ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій від 09.08.2022 №48-Р. Загалом зміст відзиву тотожний відзиву ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області на позовну заяву у цій справі.
Також, відзив на апеляційну скаргу подало Головне управління ДПС у Волинській області, який за змістом тотожний відзиву на позовну заяву. Так, Управління заперечує проти вимог скарги, зазначає, що перевірка проведена податковим органом у зв`язку з надходженням листів ДПС України від 10.05.2022 №3799/7/99-00-07-05-03-07 (вх. №554/8 від 10.05.2022) та від 11.05.2022 №3869/7/99-00-07-05-03-07 (вх.№568/8 від 12.05.2022), відповідно до яких зобов`язано забезпечити проведення фактичних перевірок місць роздрібної торгівлі пальним, згідно з додатку.
На підставі вищезазначених листів, доповідної записки від 04.07.2022 №180/03-20-07-05-01 ГУ ДПС у Волинській області видано наказ від 05.07.2022 №964-п, а тому податковий орган, з урахуванням пункту 69.27 підрозділу 10 розділу ХХ “Перехідні положення” Податкового кодексу України, на підставі та у межах своїх повноважень здійснював фактичну перевірку господарської діяльності ТзОВ “ПТФ «Укр-Петроль» на АЗС з магазином, що знаходиться за адресою: Волинська обл., м. Ковель, вул. Варшавська, 3.
Таким чином, встановивши порушення, та зважаючи на те, що уповноваженим органом на прийняття рішень про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення у сфері ціноутворення є Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, матеріали фактичної перевірки разом із підтверджуючими документами направлено до її територіального органу, а саме до ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області для прийняття рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій.
Розгляд справи здійснюється в порядку письмово провадження на підставі ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Заслухавши суддю-доповідача, ознайомившись із доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення  з огляду на наступне.
Суд з`ясував, що 05.07.2022 ГУ ДПС у Волинській області прийняло наказ №964-п «Про проведення фактичної перевірки СГ ТОВ «ПТФ «Укр-Петроль», яким наказано забезпечити проведення фактичної перевірки ТзОВ «ПТФ «Укр-Петроль», а саме господарської одиниці АЗС  з магазином, що знаходиться за адресою: Волинська обл., м. Ковель, вул. Варшавська, 3. Підставою для призначення перевірки податковий орган зазначив п.п.20.1.9, 20.1.10, 20.1.11 п.20.1 ст.20; п.75.1 ст.75, п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80, п.80.8 ст.80, п.69.2, 69.27 п.69 підрозділу ХХ Податкового кодексу України. 
На підставі наказу від 05.07.2022 №964-п та направлень на перевірку від 06.07.2022 №1679, № 1680 посадові особи ГУ ДПС у Волинській області 11.07.2022 провели фактичну перевірку господарської одиниці ТзОВ «ПТФ «Укр-Петроль» - АЗС з магазином, що находиться за адресою: Волинська обл., м. Ковель, вул. Варшавська, 3, за результатами якої складено акт від 11.07.2022 №2483/03-20-07-05/41579579.
Вказаним актом перевірки встановлено порушення позивачем, зокрема, вимог пункту 41-4 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-COV-2» (із змінами) в частині порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін на пальне, а саме у період з 16.03.2022 по 19.05.2022 встановлено реалізацію пального за цінами вищими граничних роздрібних цін (згідно алгоритму розрахунку) та встановленого рівня торгівельної надбавки на окремі види палива (дані наведені у Додатках до акту перевірки); необґрунтовано одержана виручка, що становить позитивну різницю між фактичною виручкою від реалізації товару та виручкою за цінами, сформованими відповідно до запровадженого способу регулювання, 251815,00 грн. 
Матеріали вказаної перевірки, в тому числі й акт від 11.07.2022 №2483/03-20-07-05/41579579, були надіслані ГУ ДПС у Волинській області листом від 12.07.2022 №4279/5/03-20-07-05-05 на адресу ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області для прийняття рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цій.
За результатами розгляду вказаних вище матеріалів ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області прийнято рішення від 09.08.2022 №48-Р про застосування адміністративно-господарських санкцій у вигляді: вилучення у ТзОВ «ПТФ «Укр-Петроль» в дохід державного бюджету необґрунтовано одержаної виручки в розмірі 251815,00 грн.; штрафу у розмірі 251815,00 грн. (100 відсотків необґрунтованої виручки) в дохід державного бюджету. Загальна сума застосованих адміністративно-господарських санкцій становить 503630,00 грн.
Не погоджуючись із цим рішенням, позивач звернувся до суду з позовом.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, з врахуванням наступного.
Контролюючі органи, визначені підпунктом   41.1.1   пункту 41.1 статті 41 цього   Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення (підпункт 20.1.4 пункту 20.1 статті 20).
Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (абзац 1 пункту 75.1, підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України).
Порядок проведення фактичної перевірки визначено статтею 80 ПК України, пунктом 80.1 якої передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Згідно з пунктом 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
-          направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
-          копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
-          службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється. 
Не пред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
Для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки, надані відповідно до    статті 84    цього Кодексу та інших законів України; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи; мультимедійна інформація (фото, відео-, звукозапис), отримана (виготовлена) контролюючими органами (пункт 83.1 статті 83 ПК України).
Відповідно до пункту 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.
У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із запереченнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.
Матеріали перевірки - це: акт (довідка) перевірки з інформативними додатками, які є його невід`ємною частиною; заперечення, надані платником податків до акта (довідки) перевірки (у разі їх наявності на час розгляду); пояснення та їх документальне підтвердження, які надані платником податків відповідно до     підпункту 16.1.15     пункту 16.1 статті 16 та відповідно до абзацу другого підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 розділу I цього Кодексу.
Згідно з пунктом 86.5 статті 86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених   статтею 80   цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).
Підпунктом 69.27 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України визначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, податкові органи здійснюють державний контроль (нагляд) та спостереження у сфері ціноутворення відповідно до Закону України    "Про ціни і ціноутворення" з урахуванням особливостей, встановлених цим пунктом.
Податкові органи здійснюють контроль за дотриманням платниками податків вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки) шляхом проведення фактичних перевірок.
Фактична перевірка проводиться за наявності хоча б однієї з таких підстав:
-          отримання у встановленому законодавством порядку від державних органів або органів місцевого самоврядування інформації, що свідчить про можливі порушення платником податків законодавства про ціни і ціноутворення;
-          отримання письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
Під час проведення фактичної перевірки податкові органи мають право отримувати від суб`єктів господарювання документи та/або інформацію, які підтверджують вартість придбання товару, що є предметом перевірки.
У разі виявлення порушень законодавства про ціни і ціноутворення за результатами проведення фактичної перевірки такі порушення зазначаються в окремому акті про результати фактичної перевірки, який надсилається до органу, уповноваженого приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
У разі якщо платник податків не погоджується з виявленими під час фактичної перевірки порушеннями законодавства про ціни і ціноутворення, він надсилає свої зауваження до органу, уповноваженого приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
Статтею 12 Закону України “Про ціни і ціноутворення” від 21.06.2012 №5007-VI   (із змінами; далі   - Закон №5007-VI) визначено, що державні регульовані ціни запроваджуються на товари, які справляють визначальний вплив на загальний рівень і динаміку цін, мають істотну соціальну значущість, а також на товари, що виробляються суб`єктами, які займають монопольне (домінуюче) становище на ринку. Державні регульовані ціни можуть запроваджуватися на товари суб`єктів господарювання, які порушують вимоги законодавства про захист економічної конкуренції. Державні регульовані ціни повинні бути економічно обґрунтованими (забезпечувати відповідність ціни на товар витратам на його виробництво, продаж (реалізацію) та прибуток від його продажу (реалізації). Зміна рівня державних регульованих цін здійснюється в порядку і строки, що визначаються органами, які відповідно до цього Закону здійснюють державне регулювання цін. Зміна рівня державних регульованих цін може здійснюватися у зв`язку із зміною умов виробництва і продажу (реалізації) продукції, що не залежать від господарської діяльності суб`єкта господарювання. Кабінет Міністрів України, органи виконавчої влади, державні колегіальні органи та органи місцевого самоврядування під час встановлення державних регульованих цін на товари до складу таких цін обов`язково включають розмір їх інвестиційної складової частини.
Пункт 41-4 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 “Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2” (із змінами; далі    - Постанова №1236) визначав граничний рівень торгівельної надбавки цін на пальне (бензин/дизельне паливо).
Так, пунктом 41-4 Постанови №1236 (в редакції постанови від 09.02.2022 №140) було визначено наступне: “Установити на період дії карантину граничний рівень торговельної надбавки в розмірі: не більше 5 гривень з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра дизельного палива; не більше 4,55 гривні з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра бензинів автомобільних. Середня вартість 1 літра дизельного палива ULSD 10 ppm та бензинів автомобільних GASOLINE 10 ppm визначається Міністерством економіки на підставі розрахунків акціонерного товариства Національна акціонерна компанія   Нафтогаз України, проведених з урахуванням відповідних даних міжнародного інформаційного агентства Platts CIF NWE за попередні 10 днів, розрахункових коефіцієнтів 0,825 та 0,745 кілограма на літр відповідно, витрат на зовнішнє логістичне забезпечення у сумі 50 доларів США/тонну та інших витрат, передбачених зовнішньоекономічним договором (контрактом) у сумі 150 доларів США/тонну, сум митних платежів (акцизний податок із ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції) та податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції) та щоденного офіційного курсу іноземної валюти, встановленого Національним банком у відповідному періоді. Акціонерне товариство   Національна акціонерна компанія   Нафтогаз України    подає щомісяця до 1, 11 і 21 числа Міністерству економіки зазначені розрахунки. Інформація про середню вартість 1 літра дизельного палива та бензинів автомобільних оприлюднюється на офіційному веб-сайті Міністерства економіки щомісяця до 3, 13 і 23 числа. Під час продажу (реалізації) брендового преміального   дизельного палива та бензинів автомобільних, із покращеними показниками якості та позначення (маркування) яких включає певну торгову марку (товарний знак), розмір доплати не може перевищувати 5 відсотків до розміру роздрібних цін на відповідні види палива, визначені згідно з   абзацами третім - п`ятим   цього пункту”.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2022 №488 внесено зміни до   постанови КМУ від 09.12.2020 №1236, в тому числі до пункту 414, який регламентує спірне питання.
Пунктом 41-4 постанови №1236 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2022 №488) визначалось наступне: “Установити на період дії карантину граничний рівень торговельної надбавки в розмірі: не більше 7 гривень з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра дизельного палива; не більше 6,5 гривні з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра бензинів автомобільних. Середня вартість 1 літра дизельного палива ULSD 10 пропроміле та бензинів автомобільних GASOLINE 10 пропроміле визначається Міністерством економіки на підставі розрахунків акціонерного товариства   Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, проведених з урахуванням відповідних даних міжнародного інформаційного агентства Platts CIF NWE за попередні 10 днів, розрахункових коефіцієнтів 0,825 та 0,745 кілограма на літр відповідно, витрат на зовнішнє логістичне забезпечення у сумі 80 доларів США/тонну та інших витрат, передбачених зовнішньоекономічним договором (контрактом) у сумі 150 доларів США/тонну, сум митних платежів (акцизний податок із ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції) та податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції) та щоденного офіційного курсу іноземної валюти, встановленого Національним банком у відповідному періоді. Акціонерне товариство   Національна акціонерна компанія   Нафтогаз України    подає щомісяця до 1, 11 і 21 числа Міністерству економіки зазначені розрахунки. Інформація про середню вартість 1 літра дизельного палива та бензинів автомобільних оприлюднюється на офіційному веб-сайті Міністерства економіки щомісяця до 3, 13 і 23 числа. Під час продажу (реалізації)   брендового преміального   дизельного палива та бензинів автомобільних, із покращеними показниками якості та позначення (маркування) яких включає певну торгову марку (товарний знак), розмір доплати не може перевищувати 5 відсотків до розміру роздрібних цін на відповідні види палива, визначені згідно з  абзацами третім - п`ятим   цього пункту”.
Відповідно до частини першої статті 7 Закону № 5007-VI реалізація державної цінової політики, проведення економічного аналізу рівня та динаміки цін, розроблення та внесення пропозицій щодо формування та реалізації державної цінової політики здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну цінову політику.
Статтею 16 Закону №5007-VI визначено, що органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення (далі - уповноважені органи) є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; інші органи, визначені законом.
Статтею 18 Закону України № 5007-VI обумовлено, що уповноважені органи мають право, зокрема, проводити у суб`єктів господарювання в установленому порядку планові та позапланові перевірки, приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін (пункт 6 частини першої вказаної статті).
Згідно з частиною другою статті 16 Закону України № 5007-VI повноваження та порядок діяльності уповноважених органів, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють державний контроль (нагляд) за дотриманням суб`єктами господарювання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та державне спостереження у сфері ціноутворення, визначаються цим Законом,  Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»   та іншими законами.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №667 (далі - Положення №667), Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), з контролю за цінами, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування.
Приписами підпункту 11 пункту 4 Положення №667 обумовлено, що Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань у сфері дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін: здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; здійснює державний нагляд (контроль) за достовірністю інформації, зазначеної у документах про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; надає у випадках, передбачених законодавством, висновки щодо економічного обґрунтування витрат під час формування цін (тарифів) на товари, роботи і послуги, щодо яких запроваджено державне регулювання цін (тарифів); надає органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові до виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
Згідно з пунктом 7 Положення №667 Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону України № 5007   передбачено, що до суб`єктів господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін - вилучення необґрунтовано одержаної виручки, що становить позитивну різницю між фактичною виручкою від продажу (реалізації) товару та виручкою за цінами, сформованими відповідно до запровадженого способу регулювання (крім тих, що на постійній основі надають житлово-комунальні послуги або мають адресного споживача), та штраф у розмірі 100 відсотків необґрунтовано одержаної виручки.
Отже, до повноважень відповідача віднесено прийняття рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
Щодо правомірності призначення та проведення фактичної перевірки (формування правової підстави проведення фактичної перевірки) слід зазначити наступне.
Характерною ознакою спірних правовідносин є те, що останні регламентуються крізь призму податкового законодавства під час дії воєнного стану в Україні, оскільки регулювання податкових правовідносин здійснювалось, зокрема, з урахуванням пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ  ПК України.
Абзац «в» підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України надає податковому органу повноваження проводити фактичні перевірки на період дії воєнного стану на території України.
Загальні порядок призначення, проведення та оформлення фактичних перевірок закріплені в пункті   75.1 статті   75, підпункті   75.1.3 пункту 75.1 статті 75, статтях 80-86 ПК України. Ці норми, серед іншого визначають: поняття фактичної перевірки; правові питання, що підлягають з`ясуванню під час проведення фактичної перевірки; порядок призначення фактичної перевірки; загальні підстави призначення фактичної перевірки; вимоги до документального оформлення рішення про призначення фактичної перевірки; умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки; строки проведення фактичної перевірки; матеріали, які, є підставою для висновків під час фактичної перевірки; порядок надання платником податків документів під час проведення фактичної перевірки; оформлення результатів фактичної перевірки тощо.
Як зазначалося судом вище, відповідно до підпункту 69.27 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України фактична перевірка проводиться за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримання у встановленому законодавством порядку від державних органів або органів місцевого самоврядування інформації, що свідчить про можливі порушення платником податків законодавства про ціни і ціноутворення; отримання письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
Суд зазначає, що у наказі ГУ ДПС у Волинській області від 05.07.2022 №964-п «Про проведення фактичної перевірки  ТзОВ «ПТФ «Укр-Петроль» як на підставу для проведення фактичної перевірки зазначено пп. 80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України, відповідно до якого фактична перевірка може проводитися у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Разом з тим, суд зауважує, що під час призначення перевірки податковий орган повинен керуватись підпунктом 69.2 пункту 69, підпунктом 69.27 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України під час формування предмету та підстав її проведення, а також витребування та перевірки документів і фіксації її результатів.
Водночас, податковим органом підлягають застосуванню, поряд із вказаними спеціальними нормами, загальні норми, які називались судом вище.
ТзОВ «ПТФ «Укр-Петроль» вважає недостатнім посилання податкового органу на норму законодавства як на підставу для проведення фактичної перевірки.
У зв`язку із складною економічною ситуацією в Україні, введенням воєнного стану, Уряд вживав заходів щодо дотриманням законодавства про ціни та ціноутворення. 
Апеляційний суд зауважує, що з огляду на складність ситуації на ринку паливно-енергетичних ресурсів Уряд зобов`язав ДПС вживати відповідних заходів по виявленню недобросовісних продавців, які надміру завищують ціни на товари. ДПС України на виконання доручення Уряду надіслано лист від 10.05.2022 №3799/7/99-00-07-05-03-07 на адресу регіональних управлінь податкових органів, в тому числі ГУ ДПС у Волинській області (вх.№554/8 від 10.05.2022), в якому повідомлено, що за оперативною інформацією, яка підтверджується отриманими зверненнями громадян на адресу ДПС та інформацією із зовнішніх інтернет-ресурсів, деякі підприємства роздрібної торгівлі пальним на території держави ймовірно здійснюють продаж деяких видів пального, зокрема, через електронні застосунки в мережі Інтернет, без дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, з огляду на що зобов`язано податкові органи проаналізувати роботу мереж роздрібної торгівлі  пальним та окремих АЗС регіону на предмет дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та у разі виявлення фактів порушень законодавства про ціни та ціноутворення провести фактичні перевірки за адресами місць роздрібної торгівлі пальним та/або адресами їх реєстрації з підстав, визначених підпунктом 69.27 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.
Також 12.05.2022 за вх.№568/8 на адресу ГУ ДПС у Волинській області надійшов лист ДПС України від 11.05.2022 №3869/7/99-00-07-05-03-07, як доповнення до листа ДПС від 10.05.2022 №3799/7/99-00-07-05-03-07, в якому повідомлено, що проведеним аналізом інформації, що міститься в СОД РРО ДПС про проведені розрахункові операції відповідно до фіскальних чеків продажу пального через РРО в період з 16.04.2022 по 10.05.2022 виявлено 1302 місця роздрібної торгівлі пальним, де здійснювався продаж бензинів автомобільних та дизельного палива з порушенням законодавства про ціни та ціноутворення з перевищенням граничного рівня торгівельної надбавки, встановленої Постановою №1236, у зв`язку з чим зобов`язано, в тому числі і ГУ ДПС у Волинській області, забезпечити проведення фактичних перевірок міць роздрібної торгівлі пальним, згідно з додатком №1 до цього листа, які допустили порушення законодавства про ціни та ціноутворення. При цьому, у додатку №1 до листа від 11.05.2022 №3869/7/99-00-07-05-03-07 зазначено, зокрема,  ТзОВ «ПТФ «Укр-Петроль», адреса господарської одиниці: Волинська обл., м. Ковель, вул. Варшавська, 3.
Отже, ГУ ДПС у Волинській області на підтвердження правової підстави проведення фактичної перевірки ТзОВ «ПТФ «Укр-Петроль» подано вказані листи, які суд оцінює як належні та достатні докази, що підтверджують підставу для проведення фактичної перевірки, а саме у зв`язку з отриманням у встановленому законодавством порядку від державного органу інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства про ціни і ціноутворення, контроль за яким покладено на контролюючі органи.
Відсутність посилання в наказі ГУ ДПС у Волинській області від 05.07.2022 №964-п «Про проведення фактичної перевірки ТзОВ «ПТФ «Укр-Петроль» на вказані вище листи ДПС України, як на підставу для проведення фактичної перевірки, не є безумовною підставою для визнання такої перевірки протиправною та скасування оскаржуваного рішення, винесеного за результатами такої перевірки. Зазначені недоліки наказу від 05.07.2022 №964-п, на думку суду, не призводять до відсутності правових наслідків такої перевірки. 
При цьому, суд зауважує, що у наказі ГУ ДПС у Волинській області від 05.07.2022 №9643-п зазначено підставу проведення фактичної перевірки - пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 та пп. 69.27 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України та зазначено забезпечення такої перевірки з метою контролю за дотриманням платником податку, зокрема, вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торгівельної надбавки (націнки).
В той же час, позивач не скористався правом подання заперечень до акта перевірки, в тому числі шляхом звернення до податкового органу про надання платнику податків детальної інформації про підстави проведення перевірки, які перевірені судом у ході розгляду справи. 
Суд наголошує на тому, що здійснення такого виду заходу контролю, як в спірній ситуації, було не правом ГУ ДПС у Волинській області, а його обов`язком, тому відсутність в наказі про призначення фактичної перевірки детальної інформації про підстави проведення фактичної перевірки не можуть ставити під сумнів легітимність заходу в цілому, якщо такий захід здійснювався на законній підставі, про що зазначено судом вище.
Як  вже було зазначено судом, відповідно до підпункту 69.27 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України у разі якщо платник податків не погоджується з виявленими під час фактичної перевірки порушеннями законодавства про ціни і ціноутворення, він надсилає свої зауваження до органу, уповноваженого приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
Доказів надіслання таких зауважень до ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області щодо виявлених під час фактичної перевірки порушень законодавства про ціни і ціноутворення позивач суду не надав. Крім того, у позові також не міститься жодних заперечень чи спростувань щодо встановлених під час перевірки порушень цього законодавства.
Водночас актом перевірки від 11.07.2022 №2483/03-20-07-05/41579579 встановлено реалізацію пального за цінами вищими граничних роздрібних цін на пальне та встановленого рівня торгівельної надбавки на окремі види палива у період з 16.03.2022 по 19.05.2022, про що деталізовано зазначено у Додатках до акту перевірки. В результаті порушення вимог законодавства, а саме щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін ТзОВ «ПТФ «Укр-Петроль» необґрунтовано одержано виручку в сумі 251815,00 грн.
Зазначене свідчить про те, що висновки контролюючого органу про допущення ТзОВ «ПТФ «Укр-Петроль» порушення пункту 41-4 Постанови №1236, які зафіксовані в акті перевірки від 11.07.2022 №2483/03-20-07-05/41579579, є вірними.
Відтак, підсумовуючи вищенаведене, суд вважає, що під час проведення фактичної перевірки ГУ ДПС у Волинській області діяло на підставі та у межах своїх повноважень, відповідно до вимог чинного на період виникнення спірних правовідносин законодавства, а зафіксовані в акті перевірки від 11.07.2022 №2483/03-20-07-05/41579579 та документально підтверджені обставини стали підставою для прийняття відповідачем рішення від 09.08.2022 №48-Р про застосування адміністративно-господарських санкцій у загальній сумі 503630,00 грн. у вигляді вилучення у ТзОВ «ПТФ «Укр-Петроль» в дохід державного бюджету необґрунтовано одержаної виручки в розмірі 251815,00 грн та застосування штрафу у розмірі 251815,00 грн. (100 відсотків необґрунтованої виручки).
Це свідчить про законність формування фактичної та правової підстави для прийняття оскаржуваного рішення від 09.08.2022 №48-Р.
Проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що даний позов є безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, зробивши системний аналіз положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, дійшов вірного висновку про відмову в позові, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.
Згідно з  ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.
В розумінні  ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду є повністю тотожні змісту позовної заяви, не містять належного обґрунтування щодо помилковості висновків суду першої інстанції, а відтак, на думку суду, фактично спрямовані мають на меті проведення повторного розгляду справи. Тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль» залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року у справі № 140/6752/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	І. І. Запотічний