ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року	Львів	Справа № 260/58/23 пров. № А/857/3453/23	

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді:                                        Улицького В.З.
суддів:                                                            Кузьмича С.М., Матковської З.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу   ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 року (рішення ухвалене у м. Ужгород судом у складі головуючого судді Гебеш С.А.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 )  про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                   ВСТАНОВИЛА:

У січні 2023 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в перетині державного кордону України  громадянину України, який досяг 16-річного віку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03 грудня 2022 року видане інспектором прикордонної служби вищої категорії начальником 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділу  прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (тип Б) НОМЕР_2 прикордонного загону майстер сержантом ОСОБА_2 , зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) надати дозвіл на перетинання державного кордону гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з наявністю відстрочки та навчанням у закордонному навчальному закладі - Університеті Етваша Лоранда, Будапешт, Угорщина.
Позивач позовні вимоги мотивував тим, що являється студентом іноземного вузу, а саме Університету Етваша Лоранда, Будапешт, Угорщина, та 28.09.2022 року на законних підставах отримав довідку для виїзду за кордон здобувачів фахової передвищої та вищої освіти, асистентів - стажистів, аспірантів та докторів, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти, видану ІНФОРМАЦІЯ_4 . Однак, незважаючи на наявні всі документи, які надають право на виїзд поза межі території України, відповідачем в особі інспектора прикордонної служби вищої категорії начальником 1 групи інспекторів прикордонного  відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (тип Б) НОМЕР_2 прикордонного загону майстер сержантом ОСОБА_2 позивачу було відмовлено у перетині державного кордону, у зв`язку з відсутністю документів на право перетину ДКУ в умовах правового режиму воєнного стану, про що винесено рішення про відмову в перетині державного кордону від 03.12.2022 року. Такі дії, на думку позивача, порушують нормативно-правові акти, які регулюють питання перетину кордону, а оскаржуване рішення являється надуманим, фальсифікованим (оскільки позивач надав всі необхідні документи) та винесеним з перевищенням владних повноважень, з огляду на що, вказане рішення не може вважатися правомірним. Просив позов задоволити.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення про відмову в перетині державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03 грудня 2022 року, видане інспектором прикордонної служби вищої категорії начальником 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділу  прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (тип Б) НОМЕР_2 прикордонного загону майстер сержантом ОСОБА_2 . В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Рішення суду першої інстанції оскаржив ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ). Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено, що за наслідками проведеного паспортного контролю рішенням від 03 грудня 2022 року інспектором прикордонної служби вищої категорії начальником 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділу  прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (тип Б)   НОМЕР_2 прикордонного загону майстер сержантом ОСОБА_2 , громадянину України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2   було відмовлено у перетині державного кордону на виїзд з України.
Згідно оскаржуваного рішення таке прийнято на підставі Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", Постанови КМУ №57 від 27.01.1995 року зі змінами  до Постанови КМУ від 28.10.2022 року №1212 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України, у зв`язку з відсутністю підстав на право перетинання Державного кордону під час воєнного стану.
Вважаючи вказане рішення протиправним та таким, що порушує його право на вільне пересування, позивач через свого представника звернувся з даним адміністративним позовом до суду, зазначаючи про те, що надав всі необхідні документи для виїзду.
Як вказує позивач, що на підтвердження свого навчання подав відповідачу наступні документи: нагородна грамота  від 16.09.2022 року з нотаріально засвідченим перекладом на українську мову, лист про прийняття на навчання, рішення про прийняття на навчання від 18.08.2022 року з нотаріально засвідченим перекладом на українську мову, попередній  посібник для студентів з нотаріально засвідченим перекладом на українську мову, студентський квиток, оригінал довідки для виїзду за кордон здобувачів фахової передвищої  та вищої освіти, асистентів-стажистів, аспірантів та докторантів, які навчаються за денною  або дуальною формами навчання від 28.09.2022 року №2/281, посвідчення про  приписку до призовної дільниці з відповідними відмітками про відстрочку.
Розділом ІІ Конституції України передбачені основоположні права, свободи та обов`язки людини і громадянина. Зокрема, статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до статті 106 частини 1 пункту 20 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Статтею 64 Конституції України визначено, що Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Згідно статті 14 частини 1 Закону України "Про прикордонний контроль" від 05.11.2009 року № 1710-VI (далі по тексту - Закон України № 1710-VI), іноземцю або особі без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам перетинання державного кордону на в`їзд в Україну або на виїзд з України, зазначеним у частинах першій, третій    статті 8 цього Закону, а також громадянину України, якому відмовлено у пропуску через державний кордон при виїзді з України у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для в`їзду до держави прямування, транзиту, в передбачених законодавством випадках або у зв`язку з наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови. Уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону про прийняте рішення доповідає начальнику органу охорони державного кордону. Таке рішення набирає чинності невідкладно. Рішення про відмову у перетинанні державного кордону оформляється у двох примірниках. Один примірник рішення про відмову у перетинанні державного кордону видається особі, яка підтверджує своїм підписом на кожному примірнику факт отримання такого рішення. У разі відмови особи підписати рішення про це складається акт.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України від 14 березня 2022 року за № 133/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", внесено часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 воєнний стан в Україні продовжується з 05:30 год 25 квітня 2022 року строком на 30 діб (тобто до 25 травня).
Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 17.05.2022 року № 341/2022, продовжується строк дії воєнного стану в Україні з 05:30 год 25.05.2022 року строком на 90 діб.
Указом Президента України від 12.08.2022 року № 573/2022    воєнний стан в Україні продовжується з 05:30 год 23.08.2022 року строком на 90 діб.
Згідно пункту 2 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" військовому командуванню (зокрема, Державні прикордонній службі України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Пунктом 3 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" постановлено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".
Статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 року № 389-VIII (в редакції станом на час виникнення спірних відносин, далі - Закон № 389-VIII) визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до статті 8 частини 1 пункту 6 Закону України № 389-VIII в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.
Згідно із пунктом 8 Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1455 (в редакції станом на час виникнення спірних відносин), перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Статтею 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 року № 3543-ХІІ (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, далі Закон № 3543-ХІІ) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Пунктами 2 та 12 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 1995 року № 57 (в редакції чинній станом на час виникнення спірних відносин) передбачено, що у випадках, визначених законодавством, для перетинання державного кордону громадяни крім паспортних документів повинні мати також підтверджуючі документи. У ході перевірки документів під час виїзду з України з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасового обмеження громадянина у праві виїзду за кордон.
Згідно пунктів 2-6 зазначених Правил у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 2-1 та 2-2 цих Правил, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.
Відповідно до статті 1 частини 1 абзацу 5 Закону України № 3543-ХІІ, особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно із статтею 23 Закону України № 3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, зокрема, здобувачі фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти.
Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 , 03.09.2001 року прийнятий на денну форму навчання до закордонного навчального закладу Університет Етвеша Лоранда, Будапешт, Угорщина за навчальною програмою "Культурна антропологія" (а.с. 28-29). 
Як вбачається з довідки № 2/281 від 28 вересня 2022 року, що видана ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 відповідно до статті 17 пункту 9 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" має право на відстрочку від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (на строкову військову службу). Заперечень, щодо його виїзду з України у встановленому порядку для продовження навчання за кордоном не має.
Згідно посвідчення про приписку до призовної дільниці № Ш-8 позивач має право на відстрочку від призову та не підлягає призову на військову службу по мобілізацій відповідно до статті 17  "Про військовий обов`язок і військову службу".
Законодавець не ставить в залежність, зокрема місце  (країна) здобування відповідної освіти, а також дату вступу до відповідного навчального закладу, до наявності права відповідної особи не бути призваною на військову службу під час мобілізації на особливий період.
Необхідним є сам  факт перебування на навчанні у відповідному навчальному закладі. 
Позивач у відповідності до статті 23 Закону України № 3543-XII станом на 03 грудня 2022 року не підлягав призову на військову службу під час мобілізації.
Таким чином, позивач прибувши до міжнародного автомобільного пункту пропуску через державний кордон України 03 грудня 2022 року мав право на перетин державного кордону України як особа, яка згідно пункту 2-6 Правил перетинання державного кордону не підлягає призову на військову службу під час мобілізації.
Згідно статті 14 Закону України № 1710-VI рішення уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону про відмову громадянину у праві перетину кордону в кожному випадку повинно бути обґрунтованим, із зазначенням конкретних причин відмови.
Відповідачем в оскаржуваному рішенні не вказано конкретних документів, які повинні були бути подані позивачем для виїзду за кордон, однак не подані. Відповідачем не вказано такого переліку також і під час розгляду справи в суді.
Можливість підтвердження позивачем наявності права на перетин кордону України прямо залежить від чіткого визначення відповідачем конкретного та вичерпного переліку необхідних для цього документів, чого зроблено не було.
Рішенням голови Державної прикордонної служби, згідно розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 03 квітня 2022 року за № 23-7913/0/06-22, обмеження щодо заборони на період дії правового режиму воєнного стану на виїзд за межі території України не застосовуються до громадян України чоловіків віком від 18 до 60 років, які є здобувачами фахової передвищої та вищої освіти, асистентів стажистів, аспірантів та докторантів, що навчаються за кордоном за денною або дуальною формами здобуття освіти. При цьому, листом головнокомандуючого Збройних сил України від 24 березня 2022 року за № 300/1/С/962 вказано територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки (які входять до сфери управління Міністерства оборони України) стосовно призовників військовозобов`язаних, яким надано відстрочку від призову для продовження навчання, зокрема за кордон, у відповідності до частин 9, 15 статті 17 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та абзацу 18 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" у військово-облікових документах зробити відповідні записи щодо надання їм відстрочки від призову (призову за мобілізацією), та надання дозволу відповідного керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки для виїзду закордон.
Згідно роз`яснення, розміщеного на офіційному сайті Держприкордонслужби, для перетину кордону, особа вказана вище має надати документи, які підтверджують їхнє право на виїзд, а саме: Студентський квиток або студентську візу; Перекладені та нотаріально завірені документи, що підтверджують навчання в іноземному виші; Військово-облікові документи із записом про надання відстрочки від призову; Довідку, видану територіальним центром комплектування та соціальної підтримки для виїзду за кордон для здобувачів освіти за кордоном.
На паспортний контроль при виїзді з України позивач пред`явив:  паспорт громадянина України для виїзду за кордон; нагородна грамота  від 16.09.2022 року з нотаріально засвідченим перекладом на українську мову; лист про прийняття на навчання, рішення про прийняття на навчання від 18.08.2022 року з нотаріально засвідченим перекладом на українську мову; попередній  посібник для студентів з нотаріально засвідченим перекладом на українську мову; студентський квиток;  оригінал довідки для виїзду за кордон здобувачів фахової передвищої  та вищої освіти, асистентів-стажистів, аспірантів та докторантів, які навчаються за денною  або дуальною формами навчання від 28.09.2022 року №2/281; посвідчення про  приписку до призовної дільниці з відповідними відмітками про відстрочку.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що рішення прийняте без дотримання принципу рівності перед законом, є необґрунтованим та непропорційним.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України,  колегія   суддів,-

                                                  ПОСТАНОВИЛА:                    

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 року у справі №260/58/23 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	В. З. Улицький 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	З. М. Матковська