КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
    03680 м. Київ , вул. Солом`янська, 2-а 

Апеляційне провадження № 33/824/1549/2023
Справа № 362/631/23
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
27 березня 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Ящук Т.І., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2023 року  
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,  
 
встановив:
 
Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Згідно з постановою суду, 30 січня 2023 року о 23:05 в смт. Глеваха, Фастівського району Київської області по вул. Вокзальна, 21, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови, порушення координації рухів, зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я Обухівської ЦРЛ відмовився під відеофіксацію, чим порушив пункт 2.5 ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, 30 січня 2023 року о 23:05 в смт. Глеваха Фастівського району Київської області по вул. Вокзальна, 21, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda д.н.з. НОМЕР_1 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами від 13 грудня 2021 року № ВП64038177, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.
 
Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2023 року, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що він не керував транспортним засобом та під час спілкування з працівниками поліції у стані наркотичного сп`яніння не перебував, про що свідчать записи з боді камер поліцейських. Про факти наявності обмеження у праві керування транспортним засобом станом на 30 січня 2023 року йому не було не відомо, про що повідомив поліцейським на відео боді камери, та обґрунтував в судовому засіданні, надавши копії документів по виконавчим провадженням. Однак, суд повністю проігнорував його пояснення, відеоматеріали які долучені до справи, в тому числі пояснення стосовно незаконного застосування фізичної сили працівниками поліції.
Зазначає, що старший сержант поліції Букша Д.В., який складав протокол ААБ042128 за порушення пункту 2.5 ПДР України прибув на місце події приблизно о 23:20 год., через півгодини після того він почав спілкуватись з працівниками поліції, та після того як працівниками поліції було застосовано фізичну силу із нанесенням тілесних ушкоджень. Вказує, що на голові видно кров, а працівник поліції Букша Д. В. припускає, що в нього є ознаки наркотичного сп`яніння. Тобто, час керування транспортного засобу, а саме 30.01.2023 року о 23:05 год. у протоколі ААБ 042128 не відповідає дійсності, доказом чого є відео з боді камер працівників поліції. Таке ж порушення і в протоколі ААБ 042074.
Стверджує, що працівниками поліції неправомірно стосовно нього було застосовано фізичну силу відповідно до ст. 44 Закону України «Про Національну поліцію». 
Вказує, що в акті огляду відмічено «від проходження відмовився». Однак, огляду на місці не було, не було навіть пропозиції огляду. Рядовий поліції Матяш В.Р. копію Акту огляду не надав, при цьому жодних свідків не було. Отже поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом вини.
Крім того, на відео працівники поліції пропонують проїхати до Обухівської ЦРЛ на опосвідування, при цьому вживають фразу: «згідно п. 2.5 ПДР України, ви можете відмовитись від проходження, скажіть, як вам буде зручніше?» - чим вводять в оману, не надавши повної вичерпної інформації про наслідки такої відмови. На уточнююче запитання про наслідки, відповідають: протокол про відмову від проходження направляється до суду. Письмового направлення, яке є в матеріалах справи, йому не надали. Особистий огляд речей проводився без протоколу, без понятих, без озвучених підстав, із застосуванням психологічного тиску.
Зазначає, що на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП він не був обізнаний про наявність постанови державного виконавця про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами та відповідно про її зміст та її копії не отримував. Умислу на вчинення правопорушення не мав.
Звертає увагу, що до справи додано постанову від 13.12.2021 року за виконавчим провадженням ВП №64038177. Разом з тим, виконавчий документ по цьому провадженні був повернутий стягувачу. Тому йому не зрозуміло, з яких причин його автомобіль знаходився в базі розшуку та було обмеження у керуванні транспортним засобом по ВП № 64038177. Стверджує, що його не було повідомлено про обмеження у цьому виконанні: ані про обмеження у праві керування, ані про розшук автомобіля. На сьогоднішній день тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом скасовано по обом провадженням.
Наголошує, що матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП обов`язково мають містити належним чином засвідчену уповноваженою на те посадовою особою відділу державної виконавчої служби копію документу, яким відносно особи, що притягається до адміністративної відповідальності, застосовано відповідне обмеження. Також мають бути долучені документи, які б підтверджували обізнаність особою, щодо якої винесено постанову про застосування відносно неї відповідного обмеження. Однак, всупереч вищевикладеного, у матеріалах справи відсутні відомості щодо обізнаності про застосування до боржника таких обмежень.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вислухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
За положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення  справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, відповідно до  ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення в частині ч. 1 ст. 130 КУпАП  судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - відмова від проходження в установленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, всупереч п. 2.5 Правил дорожнього руху України - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
 
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 042128 від 30.01.2023 року, ОСОБА_1 30.01.2023 року о 23:05 в смт. Глеваха, Фастівського району Київської області по вул. Вокзальна, 21 керував транспортним засобом Honda д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме : порушення мови, порушення координації рухів, зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я Обухівської ЦРЛ водій відмовився під відеофіксацію, чим порушив пункт 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
Даний протокол за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений, в силу ст. 255 КУпАП уповноваженою на те особою - поліцейським СПД № 1 смт. Калинівка старшим сержантом поліції Букша Д.В.  
Від підпису та надання пояснень особи, яка притягається до відповідальності, по суті порушень, водій відмовився згідно ст. 63 Конституції України. 
Матеріали справи не містять даних щодо оскарження ОСОБА_1 дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.  
Судом апеляційної інстанції переглянуто відеозапис з нагрудної камери працівника поліції щодо досліджуваних подій, який мстить три відеофайли. 
Так, з відеозапису під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4», вбачається, що відеозапис  розпочинається 30.01.2023 року о 22 год. 50 хв. і працівники поліції проводять огляд водія та просять викласти все з його карманів. Події відбуваються поряд з автомобілем, двигун якого працює, та працівники поліції проводять огляд автомобіля, відкривають капот. Після чого працівники поліції попросили надати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія, на що водій відповів, що він вже показував. Працівник поліції запитав: «ви відмовляєтесь?»,  водій відповів, що він вже показував. Працівник поліції роз`яснив водію, що його буде затримано та доставлено до територіального відділу поліції, за що буде складено адміністративний матеріал, на що водій попросив роз`яснити йому, що він порушив. Працівник поліції роз`яснив, що згідно з п.2, ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» видима несправність транспортного засобу, за що також  передбачена адміністративна відповідальність, в ході перевірки було встановлено, що автомобіль перебуває в розшуку, що дає підстави його затримати.  Водій відповідає, що автомобіль не у розшуку, було стягнення аліментів і він знає, що не може автомобіль продати. 
Працівник поліції продовжив роз`яснювати, що відносно водія буде складено постанову. Водій повторно запитує у працівників поліції, що він порушив, працівники поліції пояснюють, що автомобіль у розшуку. Працівник поліції пояснив водію, що має право вилучити автомобіль, якщо він не виконує вимоги поліції,  також мають право затримати водія, на що водій відповів, що він не розуміє причини  та попросив у працівника поліції пред`явити своє посвідчення. Працівник поліції надав водію для ознайомлення своє посвідчення. Водій попросив інших працівників поліції надати свої посвідчення, працівники поліції надали посвідчення для ознайомлення та вимагали надати посвідчення водія. 
В подальшому з відеозапису вбачається, як водій запитує «ребята, що ви робите», працівники поліції відповідають «посвідчення вилучаємо» та поклали водія на землю. Працівник поліції (спілкуючись один з одним між собою), запитує «наручники надати?», інший працівник відповів «посвідчення водія забрали». Після чого, водій сказав «мені погано, почекайте». В подальшому працівник поліції повідомив водія, що відносно нього буде складено адміністративний протокол за ч. 3 ст. 126 КУпАП та вилучено автомобіль на штраф-майданчик та зазначив, що вони його попереджали. Після чого попросили водія відчинити автомобіль та почали його оглядати. Працівник поліції сказав водію «не можна було відразу по нормальному», «ми пояснювали, що ви обмежені у праві керування транспортним засобом, ви не хотіли надати посвідчення водія» та почав повторно роз`яснювати, яка передбачена відповідальність і куди вилучається автомобіль.    
З відеозапису під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_5», вбачається, що відеозапис  розпочинається 30.01.2023 року о 23 год. 36 хв., працівник поліції повідомив, що ведеться відеофіксація та, представишсь, попросив водія ОСОБА_1 представитись і повідомити, на якому транспортному засобі їхав, звідки і куди. Водій відповів, що з гаражу приїхав додому на автомобілі  Honda, д.н.з. НОМЕР_1 . Працівник поліції запитав у водія, чи був він повідомлений, що його зупинено за те, що на автомобілі не світиться номерний знак. ОСОБА_1 відповів, що він не був зупинений, а був запаркований, працівники поліції під`їхали позаду автомобіля і сказали, що в нього не світиться номерний знак. Після чого працівник поліції повідомив водію, що після того, як йому було роз`яснено причину зупинки, працівник поліції виявив, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння або під впливом препаратів, які знижують реакцію та увагу водія за кермом. 
Водій відповів: «жодної реакції, з увагою все прекрасно, я був не за кермом, я був запаркований». Після чого, працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти освідування в Обухівській ЦРЛ на стан наркотичного сп`яніння або відмовитись. ОСОБА_1 відповів, що йому не зручно їхати зараз в Обухівську лікарню. Інший працівник поліції пояснив, що відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти огляд та запитав, чи буде водій проходити огляд. Водій відповів, що йому це не підходить, в нього вдома мала дитина та дружина. Після чого працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду, а саме, що буде складено адміністративний матеріал  за ч.1 ст. 130 КУпАП, за те, що він відмовився на вимогу працівника поліції пройти огляд у медичному закладі охорони здоров`я, який буде направлений до суду для розгляду, та запитав у ОСОБА_1 чи зрозуміло йому, на що він ( ОСОБА_1 ) відповів: «так зрозуміло». Після чого, працівник поліції запитав у ОСОБА_1 , чи буде він проходити огляд в лікарні, на що він відповів: «ні, дякую». Працівник поліції пояснив, що зараз буде вимкнена камера для складання протоколу. 
З відеозапису під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_6», який розпочинається о 00:01 год., вбачається, що працівник поліції ознайомив водія ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за порушення вимог п. 2.5 ПДР України, роз`яснено його зміст та запитав у водія «правильно?», на що останній відповів «так»,  - «я вас почув». Працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 його права. Від підпису та надання пояснень ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на відеозаписі.     
При цьому, жодних зауважень або заперечень під час ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР України, водій ОСОБА_1 не висловлював.
Дослідивши відеозапис, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що працівниками поліції було дотримано всі законні вимоги щодо їх дій при складанні адміністративного протоколу відносно водія ОСОБА_1 в частині, що стосується складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, порушень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - з переглянутого відеозапису виявлено не було. 
 
Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого,  зобов`язаний:
- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.
Відповідальність за статтею 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність  за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Поліцейські, виявивши у водія ознаки сп`яніння (алкогольного або наркотичного), який свідчить про зниження уваги та швидкості реакції водія, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язані вчинити дії по перевірці стану водія на предмет перевірки дотримання водієм вимог підпунктів "а" та "б" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, а водій відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху повинен на вимогу працівника поліції - пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду  передбачені статтею 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України  від  9 листопада 2015 року за   № 1452/735.  
Відповідно до ч. 2-6 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
 
Згідно з п.1 Розділу 1 Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735,  огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України  є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п.6 Розділу 1 Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Згідно з вимогами п. 9, 12 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове (п. 7 Розділу ІІІ Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735).
Згідно з вимогами, передбаченими п. 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду
Згідно з п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, із змінами, внесеними згідно з постановою  Кабінету Міністрів України від 20.01.2023 р. № 57, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. 
 
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частині 2 статті 251 КУпАП).
Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Згідно з п.  1 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України  11 січня 2019 р.  за № 28/32999, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.
Враховуючи вище наведене, в сукупності досліджених доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5  Правил дорожнього руху України.
 
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та під час спілкування з працівниками поліції у стані наркотичного сп`яніння не перебував, спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом, на якому зафіксовано, що на запитання працівника поліції ОСОБА_1 підтвердив факт керування транспортним засобом, а саме: особисто повідомив, що їхав з гаражу додому.  
Крім того, постановою інспектора ВРПП Фастівського РУП старшого лейтенанта поліції Малькевича А.Ю. від 30.01.2022 року серії БАВ №  428595, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121-3 КУпАП за порушення п.30.2 ПДР України (керування автомобілем, на якому не освітлюється державний номерний знак в темну пори доби) та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн.
Будь-яких відомостей щодо оскарження ОСОБА_1 зазначеної постанови інспектора поліції від 30.01.2022 року матеріали справи не містять.  
Відеозаписом подій, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан огляду наркотичного сп`яніння, що відповідає положенням ст. 266 КУпАП та є належним та допустимим доказом вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Будь-якого тиску на ОСОБА_1 або провокації з боку працівників поліції щодо обставин його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, виходячи з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівників поліції,  судом не встановлено, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд відхиляє.
У даному випадку, із урахуванням наявного у матеріалах справи відеозапису, на якому чітко зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, присутність свідків не є обов`язковою, що узгоджується з положеннями ч.2 ст. 266 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними. 
Так, Законом України №1231-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», який набрав чинності 17.03.2021 року, до ч.2 ст.266 КУпАП, яка врегульовувала процедуру огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, внесено зміни. Зокрема, якщо в попередній редакції присутність двох свідків під час огляду була обов`язковою, то в діючій редакції ч.2 ст.266 КУпАП достатньо відеозапису, і лише в разі неможливості застосування відеозапису огляд проводиться у присутності двох свідків.
З аналізу диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП убачається, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про порушення поліцейським процедури проведення огляду на стан сп`яніння, передбаченої статтею 266 КУпАП та вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»  суд вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_1 особисто відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що зафіксовано технічними засобами відеозапису. 
З урахуванням вимог ч. 1   ст.  130 КУпАП, відповідальність ОСОБА_1 за складеним протоколом настає не за керування автомобілем у стані сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
 
Відповідно до п. 11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках:  якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю. (п. 2,3 ч.1, ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію»).
За змістом ч.ч.1-4 ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію», поверхнева перевірка як превентивний поліцейський захід є здійсненням візуального огляду особи, проведенням по поверхні вбрання особи рукою, спеціальним приладом або засобом, візуальним оглядом речі або транспортного засобу.  Поліцейський для здійснення поверхневої перевірки особи може зупиняти осіб та/або оглядати їх, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа має при собі річ, обіг якої заборонено чи обмежено або яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб. Поліцейський може здійснювати поверхневу перевірку речі або транспортного засобу, зокрема, якщо існує достатньо підстав вважати, що в транспортному засобі знаходиться річ, обіг якої заборонено чи обмежено або яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб. 
Відповідно до п.5 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 р. № 1456, право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта.
Відповідно до п.7 цього Порядку, уповноважена особа має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, у таких випадках: якщо особа має зовнішні ознаки, схожі на ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом; якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином не можливо; якщо особа перебуває в місці вчинення кримінального, адміністративного правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення; порушення особою відповідних заборон, введених на території, де запроваджено правовий режим воєнного стану.
У разі відсутності в особи документів, передбачених пунктом 7 цього Порядку, уповноважена особа затримує таку особу для її встановлення на строк, передбачений Кодексом України про адміністративні правопорушення (п. 8 Порядку).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено і діє на даний час. 
Переглянувши  відеозапис, судом апеляційної інстанції встановлено, що працівники  поліції при виявленні правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та складанні відповідного протоколу  про адміністративне правопорушення діяли в межах повноважень та у спосіб, встановлений Законом України «Про національну поліцію та Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з дотриманням вимог Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану.  
 
Отже, наведені докази у своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги та підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, а отже і на факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, висновків суду не спростовують та не можуть бути підставою для скасування постанови суду. 
Враховуючи викладене, судом першої інстанції відповідно до ст. 280 КУпАП належним чином встановлено обставини, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, та досліджено докази, наявні в матеріалах справи, на підставі яких зроблено обґрунтований висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не вбачається.
З урахуванням викладеного, порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції в частині визнання винним ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, під час апеляційного перегляду справи не встановлено, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 в цій частині задоволенню не підлягає.
 
Разом з тим, суд першої інстанції при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення в частині ч. 3 ст. 126 КУпАП, всупереч вимог закону, не вжив достатніх заходів для належної перевірки обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не надавши належну та об`єктивну оцінку поясненням ОСОБА_1 , внаслідок чого було неправильно застосовано матеріальний закон, та прийняв рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 042074 від 30.01.2023 року,   ОСОБА_1 30.01.2023 року о 23:05 в смт. Глеваха Фастівського району Київської області по вул. Вокзальна, 21 керував транспортним засобом Honda д.н.з. НОМЕР_1 ,  будучи обмеженим в праві керування всіма видами наземного транспортного засобу Васильківським ВДВС від 13.12.2021 року ВП №64038177, чим порушив вимоги п. 2.1 ПДР України, за відповідальність передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП.
Від підпису та надання пояснень особи, яка притягається до відповідальності, по суті порушень, водій ОСОБА_1 відмовився. 
 
У підпункті а) пункту 2.1 ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно з ч.10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами, внесеними згідно із Законом № 2234-VIII від 07.12.2017), забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
 Частиною 3 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Підставою для притягнення особи  до адміністративної відповідальності є наявність у діях зазначеної особи складу правопорушення.
Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто, склад даного адміністративного правопорушення буде повним в разі, коли особа, знаючи, що її обмежили у праві керування, керує транспортним засобом, отже,  робить це свідомо.
Визнаючи   ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУПАП, суд першої інстанції виходив із доведеності його вини матеріалами справи.
Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наявності в діях   ОСОБА_1 умислу на керування транспортним засобом при наявності тимчасового обмеження такого права.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Частиною 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобам направляється до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного ч. 5 ст. 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.
 
З матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця Васильківського ВДВС в Обухівському районі Київської області Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Новальською Ю.А. від 13.12.2021 року встановлено  тимчасове обмеження  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2  у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно з судовим наказом №2-н/127/614/20, виданим 15.12.2020 року. 
При цьому, у цій постанові зазначено: постанову надіслати сторонам виконавчого провадження до відома. Постанову направити Головному сервісному центру Міністерства внутрішніх справ України для виконання після закінчення строку визначеного ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» для її оскарження, якщо постанова не була оскаржена, а у разі оскарження постанови - після розгляду справи відповідним судом, якщо постанова не скасована. Постанова може бути оскаржена до суду протягом 10 робочих днів з дня коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про її винесення.
Також з постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 13.12.2021 року вбачається, що 06.01.2021 відкрито виконавче провадження № 64038177 з примусового виконання судового наказу №2-н/127/614/20 виданого 15.12.2020 документ видав: Вінницький м/суд Вінницької області про: стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини, починаючи з 09.11.2020 року і до повноліття дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у  ОСОБА_1 утворилася заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно з розрахунком від 13.12.2021 за період з 09.11.2020 по 30.11.2021 в сумі 44 131,5 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.
 
Крім того, постановою державного виконавця Васильківського ВДВС в Обухівському районі Київської області Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сазанович Ю.І. від 19.11.2021 року встановлено  тимчасове обмеження  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2  у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно з виконавчим листом № 368/1700, виданим 24.09.2014 року.
При цьому, у цій постанові зазначено: постанову надіслати сторонам виконавчого провадження до відома. Постанову направити Головному сервісному центру Міністерства внутрішніх справ України для виконання після закінчення строку визначеного ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» для її оскарження, якщо постанова не була оскаржена, а у разі оскарження постанови - після розгляду справи відповідним судом, якщо постанова не скасована. Постанова може бути оскаржена до суду протягом 10 робочих днів з дня коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про її винесення.
Також з постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 19.11.2021 року вбачається, що постановою від 27.10.2014 ВП №45229579 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №368/1700, виданий 24.09.2014 року Кагарлицьким p/суд  про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти в розмірі 1/4 частина.
Після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у  ОСОБА_1 утворилася заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 02.11.2021 за період з 27.10.2014 по 31.10.2021 в сумі 169 608,03 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.
 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність зазначених постанов від 13.12.2021 року у виконавчому провадженні № 64038177  та від 19.11.2021 року у виконавчому провадженні №45229579 , обставини щодо неотримання ОСОБА_1 копії постанови та необізнаності його з наявністю таких постанов не були встановлені судом першої інстанції, хоча згідно зі ст. 280 КУпАП обов`язок щодо встановлення таких обставин покладається на суд.
З огляду на викладене, будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 у будь-який спосіб був повідомлений про прийняті щодо нього рішення та встановлення відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом, матеріали  справи не містять.
Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що   ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи обізнаним, що відносно нього державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
Вищезазначене свідчить про те, що в діях   ОСОБА_1 відсутній умисел на керування транспортним засобом за наявності тимчасового обмеження у праві керування, а тому доводи апелянта заслуговують на увагу.
За наведених обставин, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність в діях  ОСОБА_1 такої обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, як вини у формі умислу, а отже, у діях останнього відсутній склад інкримінованого йому правопорушення.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.
Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга в цій частині є обґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції в частині визнання винним  ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі  на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, 
постановив:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково. 
Постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2023 року скасувати в частині визнання винним ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП, провадження у справі у цій частині закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП.
В інший частині постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2023 року - залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду                                          Т.І. Ящук