ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2023 року                                                                                      Справа № 924/331/23 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
Головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Юрчук М.І. ,  суддя Крейбух О.Г. 

секретар судового засідання Шилан О.С. 
представники учасників провадження не з`явились
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Хмельницької області, постановлену 07.04.2023 суддею Гладієм С.В. у м. Хмельницький (повний текст ухвали складено 07.04.2023) у справі № 924/331/23 
за заявою ОСОБА_1 
про неплатоспроможність фізичної особи 

ВСТАНОВИВ:
Фізична особа ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Хмельницької області із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність в порядку Кодексу України з процедур банкрутства, в обґрунтування якої послалась на наявність заборгованості перед кредиторами та обставин, які свідчать про неможливість виконання грошових зобов`язань перед кредиторами, тобто наявна загроза неплатоспроможності заявника.
Ухвалою місцевого господарського суду від 31.03.2023 у справі № 924/331/23 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишено без руху, зазначено недоліки заяви, спосіб їх усунення та строк у сім днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків заяви, зокрема, надання доказів доплати авансування винагороди керуючому реструктуризацією у розмірі 32207 грн. на депозитний рахунок Господарського суду Хмельницької області.
03.04.2023 на адресу суду першої інстанції від заявника надійшла заява про усунення недоліків з доданими документами. Проте, заявником до останньої не було додано доказів доплати авансування винагороди керуючому реструктуризацією у розмірі 32207 грн. на депозитний рахунок Господарського суду Хмельницької області.
Зважаючи на вказану обставину, ухвалою від 07.04.2023 Господарським судом Хмельницької області повернуто заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, заявниця звернулася з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 07.04.2023 та справу № 924/331/23 передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 вказала про те, що оскаржувана ухвала є такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначає, що враховуючи наявність у матеріалах справи згоди арбітражного керуючого на участь у справі про банкрутство, у якості керуючого реструктуризацією, скаржник просить визнати укладений договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого альтернативою мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.05.2023 відкрито  апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 07.04.2023 у справі № 924/331/23; призначено справу до розгляду в судовому засіданні.
В судове засідання 08.06.2023 скаржник не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання остання була належним чином повідомлена засобами електронного зв`язку, що підтверджується відповідною довідкою суду апеляційної інстанції про доставку електронного  листа.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Зважаючи на те, що скаржник належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, а явка представників обов`язковою не визнавалась, судова колегія дійшла висновку про відсутність перешкод для розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до приписів частин першої та третьої статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського судів дійшла наступних висновків.
Згідно п. 12 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), обов`язок заявника при поданні заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додати до вказаної заяви докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.
Частиною 1 статті 30 КУзПБ визначено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 12 КУзПБ передбачено право арбітражного керуючого отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом. 
В силу абз. 3 ч. 2 ст. 30 КУзПБ, розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.
Згідно абз. 6 ч. 2 ст. 30 КУзПБ, сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.
Зазначеними приписами чітко визначено, що надання послуг арбітражним керуючим як суб`єктом незалежної професійної діяльності відбувається на платній основі та законом чітко визначається розмір відповідної плати як гарантія держави щодо захисту прав арбітражного керуючого на оплату праці відповідно до ст. 43 Конституції України.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік",  прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня складає 2684 грн., відтак, винагорода керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень становить 40260 грн.
З матеріалів справи вбачається, що заявницею до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додано докази авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією лише у розмірі 8053 грн., тобто у меншому розмірі, ніж встановлено чинним законодавством.
В обгрунтування часткової сплати авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією, заявниця сказала про те, що між останньою та арбітражним керуючим Хомичем Р.В. було укладено договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 07.02.2023, відповідно до п. п. 3.1- 3.3 якого оплата послуг керуючого реструктуризацією становить 40260 грн. за весь строк виконання повноважень, починаючи з дати його призначення та до моменту прийняття комітетом кредиторів відповідного рішення про встановлення оплати послуг керуючого реструктуризацією, і заявник вносить (перераховує) оплату рівними частинами протягом 10 місяців у сумі 4026 грн. щомісячно на депозитний рахунок суду, в якому відкрито провадження у справі про неплатоспроможність, та просила суд визнати цей договір альтернативою мирного врегулювання правовідносин з оплати  винагороди арбітражного керуючого, посилаючись при цьому на згоду арбітражного керуючого та правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 19.11.2020 у справі № 910/726/20.
Судом відмічається, що у вказаній постанові Верховного Суду зазначено про те, що законодавцем обрано спосіб врегулювання неплатоспроможності фізичної особи виключно за заявою боржника. При цьому, Законом України "Про судовий збір" не передбачено сплати судового збору за подання заяви фізичною особою про порушення справи про банкрутство. Зазначене обґрунтовує виконання державою свого позитивного обов`язку забезпечення доступу неплатоспроможних фізичних осіб до правосуддя у справах про банкрутство у спосіб не встановлення для таких фізичних осіб ставок судового збору за звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Разом з тим, законодавцем не передбачено жодних альтернативних можливостей авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цієї особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає гарантіям на оплату праці відповідно до частин другої, шостої статті 43 Конституції України. Зазначене не позбавляє можливості боржника (фізичної особи) укласти угоду з арбітражним керуючим, який погодиться на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи та відповідного звернення обох осіб (боржника та арбітражного керуючого) до суду про призначення його керуючим реструктуризацією у справу про банкрутство фізичної особи, яке подається разом із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Місцевий суд може розглянути подані документи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, та прийняти відповідне рішення про можливість задоволення заяви боржника, дослідивши всю сукупність наданих ним доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи.
Відтак, у вказаній справі Верховний Суд зазначає про наявність у господарського суду можливості, а не обов`язку прийняття в якості альтернативного мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому угоди заявника з арбітражним керуючим, який погодиться на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи.
Однак, як вбачається із наданого заявником договору про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 07.02.2023, сторонами передбачено не відстрочення оплати винагороди арбітражного керуючого до реалізації майна боржника, як це визначено в наведеній вище постанові Верховного Суду, а розстрочення платежу на 10 місяців. Поряд з цим, за відсутності у заявника майна (про що зазначено у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) не відстежується досягнення такої кінцевої мети як оплата праці керуючого реструктуризацією після реалізації належного заявнику майна під час здійснення процедури банкрутства, що, у свою чергу, впливає на баланс інтересів боржника та арбітражного керуючого (керуючого реструктуризацією), позбавивши останнього права на отримання у повному розмірі винагороди.
Також місцевим господарським судом вірно зауважено про те, що у випадку заміни арбітражного керуючого з підстав, визначених КУзПБ, за умови відсутності авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією, новий керуючий реструктуризацією буде позбавлений можливості отримати винагороду, право на яку передбачене п. 3 ч. 1 статті 12 КУзПБ. 
Відтак, наявність угоди боржника з попереднім арбітражним керуючим не зможе замінити отримання новим арбітражним керуючим визначеної та гарантованої винагороди в розмірі та порядку, передбаченому КУзПБ, оскільки зобов`язання боржника будуть персоналізовані щодо конкретного арбітражного керуючого.
Виходячи з юридичної природи винагороди арбітражного керуючого, звільнення від її сплати не вплине на баланс інтересів держави та заявника в цій справі, оскільки є лише платою суб`єкту незалежної професійної діяльності за виконання ним своїх обов`язків. У той же час, звільнення заявника від авансування такої винагороди на етапі подання заяви вплине на баланс інтересів боржника та арбітражного керуючого, позбавивши останнього права на своєчасне отримання винагороди в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.
Обов`язок боржника авансувати вищенаведену винагороду арбітражного керуючого до звернення з відповідною заявою до суду встановлений КУзПБ і подання доказів авансування є обов`язковою умовою, встановленою статтею 116 зазначеного Кодексу. При цьому, ані даний Кодекс, ані інші діючі норми законодавства, не містять умов та не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди керуючому реструктуризацією при поданні заяви та вирішенні судом питання про її прийняття до розгляду. Будь-яких положень, умов та підстав, за яких суд може відстрочити, розстрочити або звільнити заявника від здійснення авансування винагороди керуючому реструктуризацією чинним законодавством України не передбачено.
З урахуванням наведеного, суд вказує на однозначне врегулювання питання про обов`язок боржника - фізичної особи здійснити авансування винагороди арбітражного керуючого в момент звернення із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, та на відсутність законодавчих норм, якими передбачено запропоноване заявником розстрочення авансування винагороди арбітражному керуючому протягом тривалого періоду часу.
Враховуючи конкретизоване врегулювання питання про обов`язок боржника-фізичної особи здійснити авансування винагороди арбітражного керуючого в момент звернення із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованих висновків про відсутність у поданих заявником матеріалах належних доказів дотримання положень п. 12 ч. 3      ст. 116 КУзПБ.
Окрім того, як вірно відмічено судом першої інстанції, наданий заявником примірник договору про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 07.02.2023 підписаний лише арбітражним керуючим та не містить підпису самого заявника, а відтак, не підтверджує досягнення згоди між боржником та арбітражним керуючим щодо оплати його праці, винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.
З огляду на викладене вище, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Хмельницької області від 07.04.2023 у справі № 924/331/23 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві та підстави для її  скасування відсутні.
Викладені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_1 не обґрунтовані та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Оскільки в судове засідання 08.06.2023 скаржник не з`явилась, датою ухвалення постанови у даній справі є дата складення її повного тексту.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -  
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 07.04.2023 у справі № 924/331/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Справу № 924/331/23 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Головуючий  суддя                                                                      Тимошенко О.М. 

Суддя                                                                                              Юрчук М.І.  

Суддя                                                                                              Крейбух О.Г.