ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/6663/22                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Келеберда В.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  27 квітня 2023 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: 
головуючого судді                                        Кучми А.Ю., 
суддів                                                            Аліменка В.О., Безименної Н.В.
за участю секретаря                                         Островської О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2022 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна», про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И Л А :

Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся з позовом, в якому просить скасувати постанову від 20.12.2021 державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в рамках в ВП № 65691737, відкритого з примусового виконання виконавчого листа № 826/3208/16 від 16.11.2020 Окружного адміністративного суду міста Києва про накладення штрафу на Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у сумі 10  200,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова про накладення штрафу за невиконання рішення суду є протиправною та підлягає скасуванню, позаяк, державним виконавцем не було враховано при її прийнятті того, що судове рішення, на примусове виконання якого видано виконавчий документ, виконано Департаментом ще до відкриття виконавчого провадження.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що при прийнятті оскаржуваної постанови діяв у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження».
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2022 року позовні вимоги задоволено. 
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Наголошує, що враховуючи невиконання судового рішення, дії державного виконавця є правомірними.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.
Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на виконанні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 65691737 з примусового виконання виконавчого листа № 826/3208/16, виданого 16 листопада 2020 року Окружним адміністративним судом міста Києва про зобов`язання Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Мегаполіс-Україна» (Товариство з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна») від 30 грудня 2015 року про переоформлення дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № 8036400000-10069 від 07 жовтня 2015 року.
25 жовтня 2021 року в ході виконання вищезазначеного виконавчого провадження державним виконавцем прийнято постанову про накладення штрафу за невиконання без поважних причин боржником рішення суду в розмірі 5  100,00 грн.
Також, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (ВПВР Департаменту ДВС МЮУ) Торбинською О.М. 20.12.2021 було накладено штраф на Департамент у сумі 10  200,00 грн.
Позивач вважаючи протиправними вищевказану постанову про накладення штрафу, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови діяв не у спосіб, що визначений  Конституцією  та законами України, не обґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Частинами другою та третьою статті 14 КАС України визначено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно з ч.1 ст. 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Принцип обов`язковості судових рішень також закріплений статтею 14 КАС України, якою передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у Рішенні від 26 червня 2013 року, звернув увагу на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон №1404-VIII).
Відповідно до ст. 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Згідно ч.1 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Пунктом 16 ч. 3 ст. 18 Закону №1404-VIII встановлено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних і посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
Частиною 2 ст. 63 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) і попередження про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону №1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У свою чергу, стаття 75 Закону №1404-VIII встановлює відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.
Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника-фізичну особу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника-юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і встановлює новий строк виконання (ч.1 ст. 75 Закону №1404-VIII).
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ч.2 ст. 75 Закону №1404-VIII).
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Отже, державний виконавець зобов`язаний та мав провести перевірку виконання судового рішення боржником, а підставою для накладення штрафу є невиконання рішення боржником без поважних причин. Тобто, державний виконавець має встановити відсутність поважних причин невиконання рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 березня 2017 року в адміністративній справі № 826/3208/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Мегаполіс-Україна» («Тедіс Україна») до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Центр надання адміністративних послуг міста Києва про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії, позов задоволено частково та визнано протиправними дії Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо не переоформлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Мегаполіс-Україна» (Товариство з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна») (ЄДРПОУ 30622532) дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № 8036400000-10069 від 07.10.2015; зобов`язано Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Мегаполіс-Україна» (Товариство з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна») (ЄДРПОУ 30622532) від 30.12.2015 про переоформлення дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № 8036400000-10069 від 07.10.2015р. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 апеляційну скаргу Департаменту було залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.03.2017 у справі № 826/3208/17 - без змін.
Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) залишено без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 березня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 залишено без змін.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.02.2021 відмовлено в задоволенні заяв від 21.12.2020 ТОВ «ТЕДІС Україна» про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання по адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕДІС Україна» до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕДІС Україна» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2021 року було задоволено. Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕДІС Україна» до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища Виконавчого органу Київське: міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії - скасовано. Заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» (за вих. №1428/ГО/ЮД від 17.12.2020 та вих. № 1429/ГО/ЮД від 17.12.2020) про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання по справі №826/3208/16 - задоволено. Поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання по справі № 826/3208/16 від 16.11.2020, визнавши поважними причини пропуску такого строку.
Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (ВПВР Департаменту ДВС МЮУ) ВП № 65691737 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 826/3208/16 від 16.11.2020 Окружного адміністративного суду міста Києва. Копія постанови державного виконавця від 07.06.2021 у ВП № 65691737 надійшла до Департаменту 15.06.2021, що підтверджується реєстраційним номером 064/10761. Відповідно до п. 2 резолютивної частини постанови, боржнику надано строк на добровільне виконання рішення протягом 10 робочих днів.
Позивач наголошує на тому, що, у строки на добровільне виконання рішення, Департаментом були надані відомості про добровільне виконання виконавчого листа № 826/3208/16 (фіскальний чек від 18.06.2021).
Однак, за № 064/23454 на адресу Департаменту надійшла постанова державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 25.10.2021 ВП № 65691737 про накладення штрафу на Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за невиконання без поважних причин рішення Окружного адміністративного суду міста Києва № 826/3208/16 у сумі 5  100,00 грн.
Також, від Департаменту ДВС ВПВР на адресу Департаменту надійшло подання про кримінальне правопорушення в рамках адміністративної справи № 826/3208/16, що підтверджується реєстраційним номером 064/2599. Позивач також вказує на те, що при ознайомленні з поданням позивачу стало відомо, що державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (ВПВР Департаменту ДВС МЮУ) Торбинською О.М. 20.12.2021 було накладено штраф на Департамент у сумі 10  200,00 грн, однак копію постанови Департаментом не було отримано, що вказує про не направлення державним виконавцем копії постанови на адресу Департаменту, інформацію було отримано після ознайомлення 23.02.2022 з Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень.
Позивач наголошує на тому, що державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (ВПВР Департаменту ДВС МЮУ) Торбинською О.М. були порушені вимоги Закону України «Про виконавче провадження» при проведенні виконавчих дій в рамках вказаного провадження в частині накладення штрафу.
Так, наявними в матеріалах справи листом від 10 січня 2018 року (тобто після набрання рішенням законної сили) представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» звернувся до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) із заявами щодо поновлення розгляду заяви про переоформлення дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № 8036400000-10069 від 07 жовтня 2015 року у зв`язку зі зміною 24 травня 2016 року найменування ТОВ «ТК «Мегаполіс-Україна» на ТОВ «Тедіс-Україна» та з урахуванням заяви від 30 грудня 2015 року про переоформлення дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами у зв`язку зі зміною місцезнаходження ТОВ «ТК «Мегаполіс-Україна».
У відповідь на вказане звернення та на підставі ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року в справі № 826/3208/16, було розглянуто заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» щодо переоформлення дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами з урахуванням заяви від 30 грудня 2015 року.
Листом від 15 грудня 2017 року № 064-13335, Управління екології та природних ресурсів Департаменту (яке за дорученням останнього здійснило розгляд заяви Товариства) повідомило, що товариство має право продовжувати провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності на підставі виданого раніше такому товариству документа дозвільного характеру.
Факт надіслання Департаментом листа № 064-13335 від 15 грудня 2017 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Тедіс-Україна» представником останнього не спростовано. Натомість, змістом листа від 10 січня 2018 року № 26/ГО/ЮД підтверджується, що 27 грудня 2017 року Товариством було отримано лист Управління екології та природних ресурсів Департаменту від 15 грудня 2017 року № 064-13335.
При цьому, матеріали справи не містять доказів оскарження Товариством з обмеженою відповідальністю «Тедіс-Україна» вказаної наданої відповіді на виконання ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року в справі № 826/3208/16.
Резолютивна частина рішення в справі № 826/3208/16 містить зобов`язання Департаменту виключно розглянути заяву Товариства по суті, без конкретизації варіантів та наслідків такого розгляду.
Водночас, наявні матеріали справи підтверджують факт розгляду по суті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» щодо переоформлення дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, в т.ч. з урахуванням заяви від 30 грудня 2015 року.
При цьому, незгода зі змістом такого розгляду може бути предметом судового оскарження, однак представником третьої особи таких відомостей суду не повідомлено та не надано відповідної інформації, зокрема, і в частині спростування даних щодо користування джерелом стаціонарного забруднення на підставі дозволу № 8036400000-10069 від 07 жовтня 2015 року у період з грудня 2015 року по 2022 рік, тобто без здійснення переоформлення такого дозволу.
Наведене свідчить про вжиття позивачем заходів щодо розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс-Україна» по суті та, як наслідок, безпідставність тверджень державного виконавця про відсутність у нього інформації станом на 20.12.2021 щодо виконання боржником рішення суду.
Факт повідомлення позивачем про вчинені ним дії стосовно забезпечення розгляду по суті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс-Україна» підтверджується листом від 18 червня 2021 року та наявними в матеріалах справи доказами його надіслання органу державної виконавчої служби.
Стосовно того, що заява стягувача про примусове виконання рішення суду надійшла до органу виконавчої служби у 2021 року, що на думку державного виконавця, є доводом на підтвердження того, що добровільно боржником не вжито належних заходів для виконання такого рішення, суд враховує, що положення Закону № 1404-VIII, не містять законодавчо визначеного обов`язку здійснення перевірки виконання рішення суду, за примусовим виконанням якого звернувся стягувач, до моменту відкриття виконавчого провадження. При цьому, отримання виконавчого документа, який відповідає усім законодавчо визначеним вимогам, є підставою для його пред`явлення. Можливість виконання рішення до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження прямо визначена нормами чинного законодавства, відповідно, пред`явлення стягувачем виконавчого документа до виконання не завжди є свідченням відсутності вжитих з боку боржника дій з метою виконання судового рішення. Саме в ході виконавчого провадження та вчинюваних в його межах дій державному виконавцю належить виконати обов`язок здійснити перевірку виконання рішення суду. В строки на добровільне виконання рішення, які надаються постановою про відкриття виконавчого провадження, можуть надаватися відомості про добровільне його виконання і до моменту відкриття виконавчого провадження.
Водночас, відомостям, наведеним у листі позивача від 18 червня 2021 року державним виконавцем не надано жодної оцінки.
Крім того, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (ВГІВР Департаменту ДВС МЮУ) при примусовому виконанні виконавчого листа від 16.11.2021 Окружного адміністративного суду міста Києва № 826/3208/16 були порушені вимоги ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».
Додатково, суд враховує посилання сторони позивача на те, що копію постанови Департаментом не було отримано, що вказує про не направлення державним виконавцем копії постанови на адресу Департаменту, що знаходить своє підтвердження з наданої суду копії виконавчого провадження, яка не містить доказів направлення (фіскальний чек поштового органу, відмітки про відправлення тощо) позивачу оскаржуваної постанови.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність постанови від 20.12.2021 державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в рамках в ВП № 65691737 та наявність підстав для її скасування.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2022 року - без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст.  328,  329 КАС України.
Повний текст постанови виготовлено 27.04.2023.

Головуючий суддя:                                                                                        А.Ю. Кучма 

                                                                                                                          В.О. Аліменко

                                                                                                              Н.В. Безименна