17.04.23
22-ц/812/390/23

Єдиний унікальний номер судової справи: 490/1438/23
Провадження № 22-ц/812/390/23         Доповідач в апеляційній інстанції Самчишина Н.В.

Постанова
Іменем України

17 квітня 2023 року                         м. Миколаїв         справа № 490/1438/23
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Самчишиної Н.В., 
суддів: Коломієць В.В., Серебрякової Т.В.
із секретарем судового засідання – Богуславською О.М.,
за участю прокурора – Волкожа С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою заступника керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 лютого 2023 року, постановлену головуючим суддею Черенковою Н.П., повний текст складено того ж дня, за позовом заступника керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації (Миколаївської обласної військової адміністрації) до Миколаївської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України»,

встановив:

24 лютого 2023 року заступник керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації (Миколаївської обласної військової адміністрації) до Миколаївської міської ради,  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 , третя особа,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 лютого 2023 року вказаний позов повернуто позивачу на підставі пункту 1 частини 4 статті 185 ЦПК України.
Наступною ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 лютого 2023 року повернуто Миколаївській обласній прокуратурі сплачений судовий збір в розмірі 10736 грн.
Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що прокурором не надано документів щодо наділення Миколаївською окружною прокуратурою, до територіальної юрисдикції якої відноситься Миколаївська область, Окружну прокуратуру міста Миколаєва, до територіальної юрисдикції якої, в свою чергу відноситься Миколаївська міська територіальна громада повноваженнями на звернення до суду з вказаним позовом в інтересах Миколаївської обласної державної адміністрації.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, заступник керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність ухвали вимогам законності та обґрунтованості, просив скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд внаслідок неправильного застосування норм матеріального права в сфері представництва органами прокуратури інтересів держави в суді дійшов помилкового висновку про необхідність подання з позовною заявою документів про наділення заступника керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва правом звернення до суду з позовом.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.
Постановляючи ухвалу про повернення позову, суд першої інстанції виходив з того, що прокурором не надано документів щодо наділення Миколаївською окружною прокуратурою, до територіальної юрисдикції якої відноситься Миколаївська область, Окружну прокуратуру міста Миколаєва, до територіальної юрисдикції якої, в свою чергу відноситься Миколаївська міська територіальна громада повноваженнями на звернення до суду з вказаним позовом в інтересах Миколаївської обласної державної адміністрації.
Колегія суддів не погоджується з зазначеним висновком, виходячи з наступного.
Як визначено у частинах 3, 4  статті 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.
Відповідно до статті 4 Закону України «Про прокуратуру» (далі – Закон) організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Аналіз положень Закону дозволяє стверджувати, що юридична можливість тієї чи іншої прокуратури здійснювати повноваження з представництва інтересів держави в суді залежить від її територіальної юрисдикції (статті 2, 12 Закону), характеру спірних правовідносин і суб`єктного складу позивачів (статті 23 Закону).
Так, згідно зі статтею 3 Закону діяльність прокуратури ґрунтується (серед іншого) на засадах територіальності.
Статтею 7 Закону визначено, що систему органів прокуратури України становлять Офіс Генерального прокурора, обласні прокуратури, окружні прокуратури та Спеціалізована антикорупційна прокуратура.
Офіс Генерального прокуратура є органом прокуратури вищого рівня щодо обласних та окружних прокуратур, обласна прокуратура є органом прокуратури вищого рівня щодо окружних прокуратур, розташованих у межах адміністративно-територіальної одиниці, що підпадає під територіальну юрисдикцію відповідної обласної прокуратури.
Відповідно до статті 12 Закону у системі прокуратури України діють окружні прокуратури, перелік та територіальна юрисдикція яких визначається наказом Генерального прокурора.
Згідно з наказом Генерального прокурора від 17 лютого 2021 року за №39 територіальна юрисдикція Окружної прокуратури міста Миколаєва поширюється на Миколаївський район у межах Миколаївської міської територіальної громади. Відповідно до цього наказу територіальна юрисдикція Миколаївської окружної прокуратури (з місцем розташуванням у місті Миколаєві) поширюється на Миколаївський район у межах Березанської селищної територіальної громади, Веснянську сільську територіальну громаду, Воскресенську селищну територіальну громаду, Галицинівську сільську територіальну громаду, Коблівську сільську територіальну громаду, Костянтинівську сільську територіальну громаду, Костянтинівську сільську територіальну громаду, Куцурубську сільську територіальну громаду, Мішково-Погорілівську сільську територіальну громаду, Нечаянську сільську територіальну громаду, Новоодеську міську територіальну громаду, Ольшанську селищну територіальну громаду, Очаківську міську територіальну громаду, Первомайську селищну територіальну громаду, Радсадівську сільську територіальну громаду, Степівську сільську територіальну громаду, Сухоєланецьку сільську територіальну громаду, Чорноморську сільську територіальну громаду, Шевченківську сільську територіальну громаду.
З урахуванням вищезазначеного у системі органів прокуратури України Окружна прокуратура міста Миколаєва та Миколаївська окружна прокуратура належать до ланки окружних прокуратур, а Конституцією України, Законом чи будь-яким підзаконним нормативно-правовим актом не передбачено право окружних прокуратур уповноважувати одна одну на звернення до суду з цивільним позовом.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, спірна земельна ділянка з кадастровим номером 4810137200:10:001:0057 розташована в АДРЕСА_1 , що відповідно до наказу Генерального прокурора від 17 лютого 2021 року за №39 перебуває в межах територіальної юрисдикції Окружної прокуратури міста Миколаєва.
У передбачених Законом випадках характер спірних правовідносин також впливає на можливість органів прокуратури здійснювати представництво інтересів держави в суді.
Так, частиною 3 статті 23 Закону визначено, що не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань.
Представництво інтересів держави в суді у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави здійснюється прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, а у визначених законом випадках – прокурорами Офісу Генерального прокурора в порядку та на підставах, визначених Цивільним процесуальним кодексом України.
Також на можливість тієї чи іншої прокуратури (залежно від місця в системі органів прокуратури) впливає суб`єктний склад позивачів. При цьому, згідно з частиною 2 статті 23 Закону представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Офісу Генерального прокурора або обласної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.
У цій справі, з підстав зазначених у позовній заяві, спірна земельна ділянка належить державі, від імені якої повноваження власника реалізує Миколаївська обласна державна адміністрація (Миколаївська обласна військова адміністрація). Предметом позову є матеріально-правові вимоги щодо усунення перешкод власнику – державі в особі Миколаївської обласної державної адміністрації (Миколаївської обласної військової адміністрації) – у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою лісогосподарського призначення, що знаходиться у м. Миколаєві. 
Оскільки характер спірних правовідносин в цілому дозволяє органам прокуратури здійснювати представництво інтересів держави в суді, спірна земельна ділянка входить до територіальної юрисдикції Окружної прокуратури міста Миколаєва, а обласна державна (військова) адміністрація не належить до числа тих органів, представництво інтересів яких здійснюють лише Офіс Генерального прокурора або обласні прокуратури, то у цій справі представництво заступником керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва інтересів держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації (Миколаївської обласної військової адміністрації) не потребує отримання від інших прокуратур, у тому числі прокуратур вищого рівня, документів про наділення правом на звернення до суду з відповідним позовом.
Тому висновок суду першої інстанції про те, що Окружна прокуратура міста Миколаєва повинна була отримати від Миколаївської окружної прокуратури письмові повноваження на звернення до суду з даним позовом в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації є помилковим.
За такого, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви на підставі пункту 1 частини 4 статті 185 ЦПК України.
Враховуючи, що порушення судом норм процесуального права призвели до постановлення помилкової ухвали про повернення позовної заяви, тому ця ухвала залишатись у законній силі не може та підлягає скасуванню на підставі пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України, з направленням матеріалів вказаної позовної заяви до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу заступника керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва задовольнити.
Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 лютого 2023 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий                                                        Н.В. Самчишина

Судді:                                                        В.В. Коломієць

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 17 квітня 2023 року.