УХВАЛА
25 квітня 2023 року  
м. Київ
справа №380/17096/22
адміністративне провадження №К/990/13091/23
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стеценка С.Г.,
суддів: Рибачука А.І.,  Бучик А.Ю., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.12.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2023 у справі № 380/17096/22 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Самбірської районної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, 
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Самбірської районної державної адміністрації, у якому позивачка просила:
- визнати протиправною відмову відповідача у перерахунку та виплаті позивачу щорічної разової грошової допомоги до 05 травня 2022 року у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2022 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.12.2022, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2023, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись із судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій скаржниця просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.12.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2023, та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд дійшов такого висновку.
Згідно до положень пункту 8 статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно із частиною четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
При цьому, у частині п`ятій статті 328 КАС України міститься перелік випадків, за яких судові рішення не підлягають касаційному оскарженню.
Так, згідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Положеннями статті 330 КАС України визначені вимоги до форми і змісту касаційної скарги, згідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначається, зокрема, підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Спір, який виник у цій справі розглядався судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.
При касаційному оскарженні судових рішень у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження необхідно наводити обґрунтування підстав для відкриття касаційного провадження відповідно до частини 4 статті 328 і частини 5 статті 328 КАС України.
В обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а також те, що справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.
Касаційна скарга обґрунтована посиланням на те, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду України від 10.02.2016 у справі №537/5837/14-а.
Проте колегія суддів не бере до уваги посилання скаржника на те, що оскаржуване судове рішення не відповідає правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена у вказаній постанові Верховного Суду України, оскільки спірні правовідносини у справі №537/5837/14-а, на які зроблено посилання як на приклад іншого правозастосування, та правовідносини у справі, що розглядається, виникли за різного правового регулювання.
Також скаржник посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні   не врахував правової позиції, викладеної у рішенні Верховного Суду від 19.10.2022 у справі №440/4157/21. Однак вказане посилання є безпідставним, оскільки після прийняття вказаного рішення відбулася зміна законодавства в частині регулювання виплати щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня. У справі, що розглядається правовідносини стосуються виплати разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році, а у справі, на яку посилається скаржник - виплати разової грошової допомоги до 5 травня у 2021 році, що не свідчить про подібність правовідносин.
Також касаційна скарга обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права, оскільки є необхідність у відступленні від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 01.12.2022 у справі № 580/2869/22. На думку скаржника, оскільки Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 не введено обмежень прав і свобод громадян України, зокрема, в частині розміру одноразової грошової допомоги до 5 травня, яка передбачена статтями 12-16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", то у спірних правовідносинах не підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 №540.
Наведені доводи вказують на наявність обставин, визначених пунктом 2 частини 4 статті 328 КАС України, що в свою чергу є підставою для відкриття касаційного провадження.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанції обставинами та наданою їм правовою оцінкою дають підстави для висновку про наявність в даному випадку обставин, наведених у підпунктах "а" та "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Також Суд звертає увагу на те, що учасниками справи є ОСОБА_1 та Управління соціального захисту населення Самбірської районної державної адміністрації, які не зареєстровані в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ЄСІТС).
Відповідно до частини 6 статті 18 КАС України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в добровільному порядку.
Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в ЄСІТС, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Реєстрація в ЄСІТС не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі в порядку, визначеному цим Кодексом.
Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в ЄСІТС, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою ЄСІСТ, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", якщо інше не визначено цим Кодексом.
Суд інформує, що з 05.10.2021 функціонують окремі підсистеми (модулі) ЄСІТС "Електронний кабінет"; "Електронний суд"; підсистема відеоконференцзв`язку.
У зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану, режиму економії та недофінансуванням судів, можливості направляти повістки та судові рішення поштовим зв`язком вкрай обмежені.
Враховуючи наведене, Суд рекомендує ОСОБА_1 та зобов`язує Управління соціального захисту населення Самбірської районної державної адміністрації зареєструватися у системі "Електронний суд".
Інструкція користувача Електронного суду розміщується на вебсторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за вебадресою https://wiki.court.gov.ua.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 328, 329, 330, 334, 335, 338 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.12.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2023 у справі № 380/17096/22 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Самбірської районної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.
Витребувати з Львівського окружного адміністративного суду справу №380/17096/22 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Самбірської районної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів. 
Учасникам справи встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.Г. Стеценко
А.І. Рибачук 
 А.Ю. Бучик ,
Судді Верховного Суду