Справа № 131/1260/22
Провадження № 22-ц/801/1033/2023
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Олексієнко О. Ю.
Доповідач:Матківська М. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року	Справа № 131/1260/22	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі:
Головуючого: Матківської М. В.
Суддів: Войтка Ю. Б., Міхасішина І. В.
Секретар: Ковальчук О. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою Оратівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)
на ухвалу Іллінецького районного суду Вінницької області від 28 березня 2023 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Оратівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дрижко Тетяни Миколаївни, 
Ухвалу постановив суддя Олексієнко О. Ю.
Ухвалу постановлено о 16.09 год в м. Іллінці Вінницької області 
Дата складення повного тексту ухвали - невідома, 

встановив:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд із скаргою на рішення державного виконавця Оратівського відділу ДВС Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дрижко Т. М., у якій просила визнати протиправною та скасувати постанову начальника відділу Оратівського відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дрижко Т. М. від 02 грудня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 3400,00 грн. за невиконання рішення суду, згідно виконавчого листа № 141/25/15-ц, виданого 06 липня 2018 року Іллінецьким районним судом Вінницької області, за наступних підстав.
На виконанні в Оратівському відділі ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебувало виконавче провадження ВП № НОМЕР_1, згідно виконавчого листа № 141/25/15-ц, виданого 06 липня 2018 року Іллінецьким районним судом Вінницької області, по виконанню рішення суду немайнового характеру, за яким боржник ОСОБА_1 зобов`язана вчинити певні дії. Цим судовим рішенням зобов`язано ОСОБА_1 розробити проектні рішення у вигляді невід`ємної частини будівельного паспорта, які б відповідали вимогам та положенням ДБН щодо проведення будівельних робіт (реконструкції) у стислих умовах, з метою приведення пошкоджених приміщень квартири АДРЕСА_1 (окремих відповідальних будівельних конструкцій даної будівлі) у первинний стан, а саме: приміщення № 2-5 - кухня (численні дефекти матеріалу суміжної несучої стіни у вигляді вертикальних тріщин по всій висоті, з розкриттям тріщин до 10 мм з більшою локалізацією пошкоджень у верхній частині стіни; відшарування штукатурного шару; по перекриттю від суміжної несучої стіни та паралельно неї тріщини з розкриттям до 4 мм); приміщення № 2-6 - кімнати (пошкодження матеріалу суміжної несучої стіни у вигляді вертикальних та під кутом тріщин, з локалізацією пошкоджень у верхній частині стіни і розкриттям до 5-6 мм); приміщення № 2-7 - кладова (повне руйнування частини суміжної несучої стіни (заміна на нову з боку квартири АДРЕСА_2 ); часткове руйнування зовнішніх огороджуючих стін у вигляді вертикальних тріщин по всій висоті та від середини до верха; в верхній частині зовнішніх стін зміщення цеглин в кладці (на зовні) та порушення вертикального положення даних стін; та з метою усунення пошкоджень інших конструктивних елементів будівлі, а саме: пошкодження віконних та дверних блоків, які потребують ремонту або заміни; елементи стропильної системи даху частково зміщені зі свого проектного положення та мають пошкодження; пошкодження фронтонів та примикань покрівлі. Зобов`язано ОСОБА_1 провести ремонтні роботи по усуненню вказаних вище пошкоджень будівлі відповідно до розроблених проектних рішень.
Постановою начальника відділу Оратівського відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дрижко Т. М. від 02 грудня 2022 року за не виконання рішення суду у встановлений державним виконавцем строк накладено на боржника ОСОБА_1 штраф на користь держави у розмірі 3400,00 грн. У цій постанові зазначено, що 21 листопада 2022 року на адресу ОСОБА_1 було надіслано вимогу державного виконавця щодо надання підтверджуючих документів про виконання рішення суду та надано строк до 30 листопада 2022 року. Однак боржником підтверджуючих документів, які свідчать про фактичне виконання рішення суду не надано. Станом на 02 грудня 2022 року рішення суду не виконано.
У вимозі державного виконавця фактично містилася вимога майнового характеру про надання підтверджуючих документів про сплату на підставі мирової угоди коштів, визначених кошторисною документацією на ремонт приміщення.
Про протиправність таких вимог свідчать судові рішення, якими визнаються протиправними дії державного виконавцями, якими є: копія ухвали Іллінецького районного суду Вінницької області від 29 вересня 2022 року та копія постанови Вінницького апеляційного суду від 08 грудня 2022 року у справі № 131/671/22.

Державний виконавець Дрижко Т. М., знаючи про витребування матеріалів виконавчого провадження в рамках кримінального провадження, замість того, щоб закрити виконавче провадження, продовжує його виконувати.
Державний виконавець обмежений нормами Закону України «Про виконавче провадження» та іншими нормами чинного законодавства, що виключає право вибору дій. Зокрема, виконання рішень немайнового характеру, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, врегулювано статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження».
Державний виконавець не дотримався вимог Закону України «Про виконавче провадження», тому є протиправною його постанова від 02 грудня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу на користь держави в розмірі 3400,00 грн. за невиконання судового рішення.
Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 28 березня 2023 року скаргу ОСОБА_1 задоволено. 
Визнано протиправною та скасовано постанову начальника відділу Оратівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дрижко Т. М. від 02 грудня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 3400,00 грн.
В апеляційній скарзі Оратівський відділ державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) просить скасувати ухвалу суду.
Зазначив, що на його думку, ухвала суду підлягає скасуванню через невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права. 
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не звернув уваги на ті обставини справи, що 21 листопада 2022 року державним виконавцем боржнику ОСОБА_1 направлено вимогу про вжиття заходів щодо фактичного виконання рішення суду і надано строк до 30 листопада 2022 року. Оскільки до вказаного строку рішення суду боржником не виконано, 02 грудня 2022 року начальником відділу Дрижко Т. М. винесено постанову про накладення на боржника штрафу в розмірі 3400,00 грн.        
Боржник і стягувач не надіслали відзив на апеляційну скаргу.
У судовому засіданні представник боржника ОСОБА_1 - адвокат Гончар О. І. заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а судове рішення - без змін.
Державний виконавець Оратівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився. Начальник відділу Т. Дрижко надіслала лист, у якому просить розглянути справу без участі представника відділу. 
Стягувач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, заяв чи клопотань не надіслала.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Гончара О. І., дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення за таких підстав.
Судом встановлено, що на виконанні в Оратівському відділі ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебуває виконавче провадження ВП № НОМЕР_1, згідно виконавчого листа № 141/25/15-ц, виданого 06 липня 2018 року Іллінецьким районним судом Вінницької області, по виконанню рішення суду немайнового характеру, за яким боржник ОСОБА_1 зобов`язана вчинити певні дії. Цим судовим рішенням зобов`язано ОСОБА_1 розробити проектні рішення у вигляді невід`ємної частини будівельного паспорта, які б відповідали вимогам та положенням ДБН щодо проведення будівельних робіт (реконструкції) у стислих умовах, з метою приведення пошкоджених приміщень квартири АДРЕСА_1 (окремих відповідальних будівельних конструкцій даної будівлі) у первинний стан, а саме: приміщення № 2-5 - кухня (численні дефекти матеріалу суміжної несучої стіни у вигляді вертикальних тріщин по всій висоті, з розкриттям тріщин до 10 мм з більшою локалізацією пошкоджень у верхній частині стіни; відшарування штукатурного шару; по перекриттю від суміжної несучої стіни та паралельно неї тріщини з розкриттям до 4 мм); приміщення № 2-6 - кімнати (пошкодження матеріалу суміжної несучої стіни у вигляді вертикальних та під кутом тріщин, з локалізацією пошкоджень у верхній частині стіни і розкриттям до 5-6 мм); приміщення № 2-7 - кладова (повне руйнування частини суміжної несучої стіни (заміна на нову з боку квартири АДРЕСА_2 ); часткове руйнування зовнішніх огороджуючих стін у вигляді вертикальних тріщин по всій висоті та від середини до верха; в верхній частині зовнішніх стін зміщення цеглин в кладці (на зовні) та порушення вертикального положення даних стін; та з метою усунення пошкоджень інших конструктивних елементів будівлі, а саме: пошкодження віконних та дверних блоків, які потребують ремонту або заміни; елементи стропильної системи даху частково зміщені зі свого проектного положення та мають пошкодження; пошкодження фронтонів та примикань покрівлі. Зобов`язано ОСОБА_1 провести ремонтні роботи по усуненню вказаних вище пошкоджень будівлі відповідно до розроблених проектних рішень (а. с. 81, 82, 83, 95-96).
Начальником відділу Оратівського відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дрижко Т. М. на адресу ОСОБА_1 надіслана вимога виконавця, із якої вбачається, що станом на 21 листопада 2022 року рішення залишається невиконаним. Тому боржнику запропоновано вжити заходів щодо фактичного виконання рішення суду та в строк до 30 листопада 2022 року надати підтверджуючі документи про виконання рішення суду (а. с. 97).
Постановою начальника відділу Оратівського відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дрижко Т. М. від 02 грудня 2022 року за не виконання рішення суду у встановлений державним виконавцем строк накладено на боржника ОСОБА_1 штраф на користь держави у розмірі 3400,00 грн. Цією постановою встановлено, що 21 листопада 2022 року на адресу ОСОБА_1 було надіслано вимогу державного виконавця щодо надання підтверджуючих документів про виконання рішення суду та надано строк до 30 листопада 2022 року. Однак боржником підтверджуючих документів, які свідчать про фактичне виконання рішення суду не надано. Станом на 02 грудня 2022 року рішення суду не виконано (а. с. 98).
Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
За п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (ч. 1).  У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2).  Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.  У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.  У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (ч. 3).
Відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження»  у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (ч. 1).  У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ч. 2).
За змістом пункту 5 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами.
Згідно з ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Отже, імперативною нормою - частиною 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.
До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.
Такі правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах: у справі № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18), від 28 листопада 2018 року у справі № 2-01575/11 (провадження № 14-425цс18), від 13 березня 2019 року у справі № 545/2246/15-ц (провадження № 14-639цс18) від 19 травня 2020 року у справі № 754/2223/15-ц (провадження № 14-568цс19) та від 26 жовтня 2022 року у справі № 229/1026/21(провадження № 14-205цс21).
Такі ж висновки Велика Палата Верховного Суду виклала у своїй постанові по цивільній справі № 585/2436/21 від 29 березня 2023 року.
У цих постановах Велика Палата Верховного Суду зазначила, що критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законодавством умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в Законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ. Така пряма вказівка, зокрема, міститься у частині другій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».
Таким чином, спір з приводу оскарження постанови державного виконавця про накладення штрафу, прийнятої під час дії Закону України «Про виконавче провадження», підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, було видано виконавчий документ, що знаходився на примусовому виконанні у державного виконавця.
Апеляційним судом під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою, у якій просила визнати протиправною та скасувати постанову начальника відділу Оратівського відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дрижко Т. М. від 02 грудня 2022 року про накладення на неї штрафу на користь держави у розмірі 3400,00 грн. за невиконання рішення суду, згідно виконавчого листа № 141/25/15-ц, виданого 06 липня 2018 року Іллінецьким районним судом Вінницької області.
Таким чином, враховуючи наведені норми закону, зазначені вимоги скарги ОСОБА_1 не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинні розглядатися в порядку адміністративного судочинства.
Суд першої інстанції зазначеного не врахував та дійшов помилкового висновку про розгляд скарги ОСОБА_1 по суті.
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Частиною 1 ст. 377 ЦПК України визначено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, визначених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги (ч. 2 ст. 377 ЦПК України).
За таких обставин та з урахуванням вимог ч. 1 ст. 377 ЦПК України, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.
Крім того, відповідно до вимог ст. 377 ЦПК України, апеляційний суд також зазначає, що у разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 255 цього Кодексу суд за заявою позивача в порядку письмового провадження постановляє ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.
На виконання вимог ч. 1 ст. 256 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне повідомити ОСОБА_1 , що розгляд поданої скарги віднесено до юрисдикції адміністративного суду.
За таких обставин вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, а ухвала суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.
Керуючись ст. 256, 367, 368, 374, 376, 377, 381-382 ЦПК України, суд 
постановив:
Апеляційну скаргу Оратівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задовольнити частково.
Ухвалу Іллінецького районного суду Вінницької області від 28 березня 2023 року скасувати.
Провадженні у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Оратівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дрижко Тетяни Миколаївни, закрити.
Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення до суду з зазначеними у скарзі вимогами в порядку адміністративного судочинства до Вінницького окружного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий	М. В. Матківська  	
Судді	Ю. Б. Войтко  	
  	І. В. Міхасішин  	

Повний текст судового рішення складено 18 травня 2023 року