ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року	Львів	Справа № 300/2896/22 пров. № А/857/18471/22	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді -                                            Мікули О. І.,
суддів          -                                                    Курильця А. Р., Кушнерика М. П., 
з участю секретаря судового засідання –      Єршової Ю. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в залі суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2022 року у справі №300/2896/22 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

суддя в 1-й інстанції – Біньковська Н. В.,
час ухвалення рішення – 22.11.2022 року, 
місце ухвалення рішення – м. Івано-Франківськ,
дата складання повного тексту рішення – 02.12.2022 року,

                                                     в с т а н о в и в:

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" звернулося в суд з позовом до відповідача – Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми “В4” від 15 грудня 2021 року №427/33-00-07-01, яким зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість податкової декларації з ПДВ за період листопад 2020 року на суму 2439699,36 грн.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2022 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №427/33-00-07-01 від 15 грудня 2021 року. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Карпатнафтохім” сплачений судовий збір у розмірі 24810,00 грн. 
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що згідно з оборотами рах.26 «Готова продукція» за листопад 2020 ТОВ «Карпатнафтохім» до складу собівартості віднесено вартість соди каустичної (натрію гідроксид технічний) марка А вищий сорт в сумі 61506985,39 грн (7866,082 тн), по середній ціні 7819,26 грн за 1 тонну. Вказує, що позивачем реалізовано соди каустичної (натрію гідроксид технічний) марка А вищий сорт у листопаді 2020 року наступним контрагентам: ТОВ «Укрбелнафтопродукт», ТОВ «Роялті форм», ТОВ «Миколаївський глиноземний завод». При цьому, реалізація ТОВ «Роялті форм» соди каустичної (натрію гідроксид технічний) марка А вищий сорт у листопаді 2020 року здійснювалась за ціною від 8253,4 грн до 22768,00 грн за тонну; реалізація ТОВ «Укрбелнафтопродукт» соди каустичної (натрію гідроксид технічний) марка А вищий сорт у листопаді 2020 року здійснювалась за ціною 12807,00 грн за тонну, а реалізація ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» соди каустичної (натрію гідроксид технічний) марка А вищий сорт у листопаді 2020 року здійснювалась за ціною від 5059,21 грн до 5124,26 грн за тонну. Таким чином, перевіркою встановлено невідповідність розміру ціни реалізації соди каустичної (натрію гідроксид технічний) марка А вищий сорт рівню звичайної ціни, за основу якої взято середню собівартість реалізації за 1 тонну 7819,26 грн та  у порушення пп.14.1.71, пп.14.1.219 п.14.1 ст.14, п.188.1 ст.188 п.188.1 ст.188 ПК України занижено базу оподаткування ПДВ з господарської операції ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» та, як наслідок, занижено податкові зобов`язання за листопад 2020 на суму 2439699,36 грн. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що як в процесі здійснення відповідачем перевірки, так і в процесі адміністративного оскарження, позивачем надавалось відповідачу обґрунтування рівня ціни при продажу готової продукції - соди каустичної (гідроксиду натрію технічного). При цьому, таке обґрунтування позивача зумовлено наявністю розумних економічних та інших причин (ділової мети), а також зумовлене специфікою складного виробничого процесу виготовлення та реалізації товарної продукції позивача. Вказує, що жодних аргументів на спростування обґрунтованості визначення позивачем рівня ціни при продажу готової продукції - соди каустичної відповідачем не наведено, як і не наведено відповідачем (на підставі належних та допустимих доказів) невідповідність розміру ціни реалізації «соди каустичної (натрію гідроксид технічний) марка А вищий сорт» рівню звичайної ціни. Крім того, звертає увагу, що фіскальними органами неодноразово проводилась перевірка позивача з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, в т.ч. щодо господарських операцій з реалізації соди каустичної (натрію гідроксид технічний). За результатами попередніх перевірок фіскальними органами не встановлювалось заниження або завищення податкового кредиту з податку на додану вартість щодо господарських операцій з реалізації соди каустичної (натрію гідроксид технічний) за договором поставки №НГЗ-Д-20-039 від 27 січня 2020 року з ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» чи інших споживачів/покупців продукції ТОВ «КАРПАТНАФТОХІМ». Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. 
Представник відповідача (апелянта) – Палій М. В. у судовому засіданні підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Представник позивача – Марчак М. П. у судовому засіданні в режимі відеоконференції не погодився з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. 
Заслухавши суддю-доповідача та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ “Карпатнафтохім” 29 жовтня 2004 року зареєстроване як юридична особа, перебуває на обліку в контролюючому органі як платник податків і зборів. 
На підставі наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки №116 від 22 вересня 2021 року, наказу про продовження документальної позапланової виїзної перевірки №126 від 12 жовтня 2021 року, направлень на перевірку від 24 вересня 2021 року №194/33-00-07-01, №195/33-00-07-02 посадовими особами Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ “Карпатнафтохім” з питань законності декларування від`ємного значення  з ПДВ, яке становить більше 100000 грн по декларації з ПДВ за листопад 2020 року (від 21.12.2020 вх. №9339741470, з урахуванням уточнюючого розрахунку від 13.01.2021 №9000842778), у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, у порядку контролю за правильністю висновків акта документальної позапланової виїзної перевірки від 19 лютого 2021 року №39/33-00-07-01-01/33129683, на підставі якого складено податкове повідомлення-рішення, скасоване рішенням про результати розгляду скарги Державної податкової служби України від 17 червня 2021 року №13719/6/99-00-06-01-02-06 (а.с.244-247 т.3).
Перевіркою встановлено, зокрема, заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість за листопад 2020 року на загальну суму 2439699,36 грн, в результаті здійснення операцій з реалізації соди каустичної (натрію гідроксид технічний) марка А вищий сорт нижче звичайної ціни: в порушення пп.14.1.71. пп.14.1.219, п.14.1 ст.14, п.188.1 ст.188, п.188.1 ст.188, п.200.1 ст.200 ПК України, що призвело до завищення показника у рядку 19 “Від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 17- рядок 9 декларації) (позитивне значення), та відповідно у рядку 21 “Сума від`ємного значення”, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації) переноситься до рядка 16.1 декларації з ПДВ за листопад у сумі 2439699,36 грн. 
В акті від 04 листопада 2021 року №407/33-00-07-01/33129683 зазначено, що згідно з оборотами рах.26 “Готова продукція” за листопад 2020 року ТОВ “Карпатнафтохім” до складу собівартості віднесено вартість соди каустичної (натрію гідроксид технічний) марка А вищий сорт у сумі 61506985,39 грн (7866,082 тн.), за середньою ціною 7819,26 грн за 1 тн., а саме: серед іншого, реалізація ТОВ “Миколаївський глиноземний завод” соди каустичної (натрію гідроксид технічний) марка А вищий сорт у листопаді 2020 року здійснювалася за ціною від 5059,21 грн до 5124,26 грн. Перевіркою встановлено невідповідність розміру ціни постачання виробника ринковим цінам і рівню звичайної ціни, за основу якої взято середню собівартість реалізованої соди каустичної (натрію гідроксид технічний) марка А вищий сорт за 1 тонну 7819,26 грн. Зазначено, що за листопад 2020 року ТОВ “Карпатнафтохім” здійснювало реалізацію соди каустичної (натрію гідроксид технічний) марка А вищий сорт нижче звичайної ціни (за ціною нижче 7819,26 грн. за 1 тн.) ТОВ “Миколаївський глиноземний завод”, що призвело до заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість за листопад 2020 року на суму 2439699,36 грн. (а.с.45-98 т.1).
ТОВ “Карпатнафтохім” 19 листопада 2021 року подало відповідачу заперечення №1215 до вказаного акту від 04 листопада 2021 року №407/33-00-07-01/33129683 (а.с.99 т.1).
Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків листом від 08 грудня 2021 року №4240/6/-33-00-07-01 надало позивачу відповідь на заперечення, в якій, зокрема, зазначило про те, що прийнято рішення про правомірність висновків акту перевірки та відсутність у наданих запереченнях аргументів та документів, які б їх спростовували (а.с.111 том 1).
На підставі акта перевірки від 04 листопада 2021 року №407/33-00-07-01/33129683 відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 15 грудня 2021 року №427/33-00-07-01, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за листопад 2020 року на суму 2439699,36 грн. (а.с.113 том 1).
05 січня 2022 року ТОВ “Карпатнафтохім” подало скаргу до Державної податкової служби України на податкове повідомлення-рішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 15 грудня 2021 року №427/33-00-07-01 (том 1 а.с.116-121). 
За результатами розгляду скарги Державною податковою службою України прийнято рішення від 10 червня 2020 року №5528/6/99-00-06-01-02-06, яким залишено без змін податкове повідомлення-рішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 15 грудня 2021 року №427/33-00-07-01, а скаргу ТОВ “Карпатнафтохім” залишено без задоволення (а.с.123-127 том 1).
Вважаючи податкове повідомлення-рішення протиправним та такими, що підлягає скасуванню, позивач звернувся у суд з цим позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при визначенні податкових зобов`язань з податку на додану вартість за операціями з поставки товарів власного виробництва підприємство виходило з договірних цін, які встановлені сторонами договору поставки та відповідають рівню звичайних цін; за нормами ПК України не передбачена умова, при якій у разі відсутності інформації щодо звичайних цін на продукцію, при визначенні бази оподаткування ПДВ продукції власного виробництва до уваги має братися собівартість такої продукції, тому твердження відповідача про те, що при визначенні бази оподаткування має враховуватися розмір собівартості самостійно виготовлених товарів/послуг, не відповідає положенням податкового законодавства, які були чинними протягом періоду, що перевірявся. Таким чином, висновки відповідача про заниження позивачем податкових зобов`язань з податку на додану вартість за листопад 2020 року на загальну суму 2439699,36 грн, що призвело до завищення суми від`ємного значення між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду і, як наслідок, суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду податкової декларації з ПДВ за листопад 2020 року в сумі 2439699,36 грн є такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, а тому податкове повідомлення-рішення форми “В4” від 15 грудня 2021 року №427/33-00-07-01, яким зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість на суму 2439699,36 грн, є протиправним і підлягає скасуванню.
Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Абз.1, 2 п.188.1 ст.188 ПК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачає, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
База оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення; електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії.
За змістом пп.14.1.71 п.14.1 ст.14 ПК України звичайна ціна - ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін. Це визначення не поширюється на операції, що визнаються контрольованими відповідно до статті 39 цього Кодексу.
Відповідно до пп.14.1.219 п.14.1 ст.14 ПК України ринкова ціна - ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати на добровільній основі, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах.
Згідно зі ст.627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. 
Відповідно до ст.10 Закону України “Про ціни і ціноутворення” суб`єкти господарювання під час провадження господарської діяльності використовують: вільні ціни; державні регульовані ціни. Ціни на товари, які призначені для реалізації на внутрішньому ринку України, установлюються виключно у валюті України, якщо інше не передбачено міжнародними угодами, ратифікованими Україною, та постановами Кабінету Міністрів України.
Згідно зі ст.11 цього Закону вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.
Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, при визначенні бази оподаткування ПДВ операцій з постачання продукції власного виробництва враховується рівень звичайних цін на таку продукцію. База оподаткування ПДВ операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг (не враховуючи норми для окремих видів операцій) не може бути нижче звичайних цін, що відповідають ринковим. При цьому, суб`єкти господарювання реалізують продукцію за цінами, самостійно визначеними сторонами договору. Така ціна, якщо не доведено зворотне, вважається такою, що відповідає рівню ринкових цін.
Як вбачається з матеріалів справи, державну реєстрацію ТОВ “Карпатнафтохім” проведено 29 жовтня 2004 року, з 02 листопада 2004 року позивача взято на облік в органах державної податкової служби як платника податків, з 08 листопада 2004 року зареєстровано платником податку на додану вартість, станом на час виникнення спірних правовідносин позивач перебував на обліку в Західному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків. 
Основним видом економічної діяльності ТОВ “Карпатнафтохім” є виробництво інших основних органічних хімічних речовин, також видами економічної діяльності, зокрема, є виробництво інших основних неорганічних хімічних речовин, виробництво пластмас у первинних формах, оптова торгівля хімічними продуктами.  
Матеріалами справи стверджується, що 27 січня 2020 року ТОВ “Карпатнафтохім” з ТОВ “Миколаївський глиноземний завод” уклали договір поставки №413-Д-20-039.
Зі змісту п.1.1, 1.2, 1.3, 3.1, 3.2 цього Договору вбачається, що продавець зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити товар: соду каустичну (натрію гідроксид технічний) марки “А” в кількості, за ціною, на умовах та в строки, вказані у специфікації до цього договору. Сумарний обов`язковий об`єм товару, що поставляється згідно з цим договором складає 144000 тонн +/-10% в перерахунку на 100% основної речовини. Продавець зобов`язаний поставити, а Покупець прийняти і оплатити, зокрема, 72000 тн. +/-10% в перерахунку на 100% основної речовини товару в період з 01 січня 2020 року до 31 грудня 2020 року, але не менше 6000 тонн +/-10% в перерахунку на 100% основної речовини товару в місяць. Ціна товару, що постачається згідно з цим договором визначається та приймається на умовах СРТ станція Жовтнева, Одеський залізничний вокзал у відповідності до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів ІНКОТЕРМС-2010 та включає в себе всі витрати із доставки товару до вказаного місця і повернення порожнього рухомого складу. Ціна на товар за 1 (одну) тонну у перерахунку на 100% основної речовини розраховується в грошовому еквіваленті долару США, без урахування ПДВ, за наступною формулою: СРТ МГЗ = IСIS FOB MED low - $X, де IСIS FOB MED low – середнє значення нижньої межі котирування FOB MED, що публікується агентством IСIS у період з 16 числа попереднього місяця по 15 число місяця, що передує місяцю відвантаження партії товару, X –знижка. Розмір знижки визначається залежно від значення котирування IСIS FOB MED low: при значенні 215 $ і нижче знижка становить 0 $, більше 215 $ знижка складає 50% від суми, яка перевищує 215 $, але не більше 50 $. При будь-якому значенні IСIS FOB MED low, що перевищує 450 $, для розрахунку приймається значення 450 $. Ціна на товар зазначається у Специфікації на поставку відповідної партії товару. Розрахована зазначеним вище способом ціна підлягає перерахунку у гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України, який діє станом на дату відвантаження товару, яка визначається відповідно до пункту 5.3 цього договору. У випадку якщо день відвантаження товару припадає на вихідний або святковий день перерахунок ціни у гривневому еквіваленті здійснюється за офіційним курсом Національного банку України, який встановлений в останній робочий день тижня чи у передсвятковий день (том 2, а.с.34).
Як вбачається з матеріалів справи, 05 жовтня 2020 року ТОВ “Карпатнафтохім” (Продавець) та ТОВ “Миколаївський глиноземний завод” (Покупець) уклали додаток №10 (Специфікація №10) до договору поставки №413-Д-20-039 від 27 січня 2020 року щодо поставки натрію їдкого технічного (гідроксид натрію), кількість 6000,00 тонн, вартість 36729648,00 грн, в тому числі ПДВ 6121608,00 грн (том 2, а.с.67).
Крім того, 19 листопада 2020 року ТОВ “Карпатнафтохім” (Продавець) та ТОВ “Миколаївський глиноземний завод” (Покупець) уклали додаток №11 (Специфікація №11) до договору поставки №413-Д-20-039 від 27 січня 2020 року щодо поставки натрію їдкого технічного (гідроксид натрію), кількість 6000,00 тонн, вартість 38481840,00 грн, в тому числі ПДВ 6413640,00 грн (том 2, а.с.69).
При цьому, з матеріалів справи вбачається, що контролюючим органом встановлено, що у листопаді 2020 року на реалізацію соди каустичної (натрію гідроксид технічний) марки “А” вищого сорту ТОВ “Карпатнафтохім” виписано ТОВ “Миколаївський глиноземний завод” 305 податкових накладних. Згідно з оборотами рах.26  “Готова продукція” за листопад 2020 року ТОВ “Карпатнафтохім” до складу собівартості віднесено вартість соди каустичної (натрію гідроксид технічний) марка А вищий сорт у сумі 61506985,39 грн (7866,082 тонн), за середньою ціною 7819,26 грн за 1 тону, однак ціна реалізації вказаної соди для покупця ТОВ “Миколаївський глиноземний завод” в листопаді 2020 року здійснювалась за ціною від 5059,21 грн до 5124,26 грн.
Так, перевіркою встановлено невідповідність розміру ціни реалізації соди каустичної (натрію гідроксид технічний) марка А вищий сорт рівню звичайної ціни (за ціною нижче 7819,26 грн за 1 тона), що призвело до заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість за листопад 2020 року на суму 2439699,36 грн. 
Таким чином, як правильно встановлено судом першої інстанції, підставою прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення форми “В4” від 15 грудня 2021 року №427/33-00-07-01, яким зменшено ТОВ “Карпатнафтохім” розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за податковою декларацією з ПДВ за звітний податковий період листопад 2020 року на суму 2439699,36 грн були висновки відповідача про реалізацію позивачем продукції власного виробництва за ціною нижчою, ніж виробнича собівартість, середнє значення якої й взято за основу рівня звичайної ціни, тобто, висновки контролюючого органу про реалізацію позивачем у листопаді 2020 року соди каустичної марки А вищого сорту за ціною, нижчої звичайної ціни, зроблені відповідачем на підставі математичних розрахунків. 
Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, і не спростовано відповідачем того факту, що при проведенні перевірки контролюючим органом аналіз цін на соду каустичну (натрію гідроксид технічний) марки А вищого сорту за період листопад 2020 року не здійснювався. Доказів на підтвердження цих обставин матеріали справи не містять.
Колегія суддів зазначає, що обов`язок доведення реалізації самостійно виготовлених товарів/послуг за цінами, які не відповідають ринковим покладається на контролюючий орган.
При цьому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ПК України не містить положень, що дають можливість податковому органу оцінювати здійснені платником витрати з позиції їх економічної доцільності, раціональності та ефективності господарських взаємовідносин, у зв`язку з чим прибутковість або збитковість конкретних господарських операцій або діяльність платника в цілому за один податковий період не може слугувати підставою для висновку про відсутність ділової мети або спрямованості діяльності не на отримання прибутку, тобто для одержання необґрунтованої податкової вигоди.
Покликання апелянта на правомірність здійснення донарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість у зв`язку з продажем позивачем виготовленої продукції за ціною, нижчою ніж собівартість її виготовлення, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки до факторів ціноутворення, крім рівня витрат, пов`язаних з виробництвом товару, належать рівень попиту на продукцію, кон`юнктура ринку, платоспроможність покупця, обсяги виробництва та складські запаси продавця та інші умови, які об`єктивно впливають на формування ціни.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обов`язок доведення того факту, що ціна договору не відповідає рівню звичайної ціни, покладається на податковий орган, однак в акті перевірки жодних доказів щодо реалізації продукції підприємства за цінами, які не відповідають звичайним, контролюючим органом не наведено.
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ “Карпатнафтохім” випускає при повному завантажені цільовий продукт -  полівінілхлорид суспензійний, тому на обгрунтування рівня ціни на продаж соди каустичної покликається на те, що для стабільної роботи підприємства необхідно мати гарантійні об`єми реалізації соди каустичної, а ТОВ “Миколаївський глиноземний завод” є єдиним споживачем в Україні, який має можливість споживати великі кількості каустичної соди, частка реалізації позивачем якому в 2020 році склала 83%, а також постійним його контрагентом. При укладені договору з ТОВ “Миколаївський глиноземний завод” позивач у першу чергу керувався умовами існуючого ринку цього продукту для забезпечення можливості реалізувати максимальну кількість соди на найближчій території. Умова ціноутворення за формулою, яка визначена в договорі з ТОВ “Миколаївський глиноземний завод” дає змогу на систематичній основі встановлювати рівень цін на соду каустичну на рівні ринкових цін, а не в залежності від коливань кон`юнктури тимчасового та/або разового характеру. ТОВ “Миколаївський глиноземний завод” для задоволення власних потреб має можливість імпортувати соду на ринок України за цінами, які склались на зовнішніх ринках у відповідності до котирувань міжнародних цінових агентств, відповідно, ТОВ “Карпатнафтохім” змушене конкурувати на ринку України з іншими імпортерами виробниками соди каустичної.
Колегія суддів вважає підставними покликання ТОВ “Карпатнафтохім” на те, що співпраця з ТОВ “Миколаївський глиноземний завод” є стратегічно необхідною і базується на принципах довготривалих відносин, в підтвердження чого позивачем надано укладені з ТОВ “Миколаївський глиноземний завод” договори щодо поставки соди каустичної від 22 травня 2017 року, 27 січня 2020 року, 28 грудня 2021 року із специфікаціями за 2020, 2021 роки. Також позивач надав докази показників міжнародного цінового агентства IСIS, на основі яких за умовами договору поставки з ТОВ “Миколаївський глиноземний завод” здійснюється щомісяця розрахунок ціни соди каустичної, про ціну реалізації соди каустичної в спірний період (а.с.35 том 1).   
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що доказів на спростування обґрунтованості визначення позивачем рівня ціни при продажу готової продукції - соди каустичної відповідачем не наведено, як і не наведено відповідачем доказів невідповідності розміру ціни реалізації «соди каустичної (натрію гідроксид технічний) марка А вищий сорт» рівню звичайної ціни. 
Крім того, колегія суддів не може не погодитися з  висновком суду першої інстанції про те, що податковими органами неодноразово проводилась перевірка позивача з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, в т.ч. щодо господарських операцій з реалізації соди каустичної (натрію гідроксид технічний). При цьому, за результатами попередніх перевірок контролюючими органами не встановлювалось заниження або завищення податкового кредиту з податку на додану вартість щодо господарських операцій з реалізації соди каустичної (натрію гідроксид технічний) за договором поставки №НГЗ-Д-20-039 від 27 січня 2020 року з ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» чи інших споживачів/покупців продукції ТОВ “Карпатнафтохім”.
З врахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що при визначенні податкових зобов`язань з податку на додану вартість за операціями з поставки товарів власного виробництва підприємство виходило з договірних цін, які встановлені сторонами договору поставки та відповідають рівню звичайних цін; за нормами ПК України не передбачена умова, при якій у разі відсутності інформації щодо звичайних цін на продукцію, при визначенні бази оподаткування ПДВ продукції власного виробництва, до уваги має братися собівартість такої продукції, тому доводи відповідача про те, що при визначенні бази оподаткування має враховуватися розмір собівартості самостійно виготовлених товарів/послуг, не відповідає положенням податкового законодавства, які були чинними протягом періоду, що перевірявся.
Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що висновки відповідача про заниження позивачем податкових зобов`язань з податку на додану вартість за листопад 2020 року на загальну суму 2439699,36 грн, що призвело до завищення суми від`ємного значення між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду і, як наслідок, суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду податкової декларації з ПДВ за листопад 2020 року в сумі 2439699,36 грн є такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, а тому податкове повідомлення-рішення форми “В4” від 15 грудня 2021 року №427/33-00-07-01, яким зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість на суму 2439699,36 грн, є протиправним і підлягає скасуванню.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Щодо покликань відповідача на постанову Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №440/1503/19, то колегія суддів вважає, що у вказаній справі позивач обґрунтував відповідачу рівень ціни при продажу готової продукції – соди каустичної.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст.139, 195, 242, 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
                                                    п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2022 року у справі №300/2896/22 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	М. П. Кушнерик  	
У зв`язку з перебуванням судді Кушнерика М. П. на лікарняному з 03 по 12 квітня 2023 року, перебуванням судді Курильця А. Р. у відпустці 03 квітня 2023 року та у період з 10 по 16 квітня 2023 року, а також головуючої судді Мікули О.І. у відпустці з 13 по 17 квітня 2023 року повне судове рішення складено та підписано 18 квітня 2023 року.