Ухвала
 
11 квітня 2023 року
м. Київ
 
справа № 227/4621/21
провадження № 61-4497ск23
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 08 листопада 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 березня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Добропільської міської ради про визнання права отримати в приватну власність земельну ділянку на праві набувальної давності, зобов'язання вчинити дії, визнання фактів відведення та відношення земельної ділянки, зобов'язання внести зміни в технічну документацію, визнання права користування земельною ділянкою, 
встановив:
29 березня 2023 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 08 листопада 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 березня 2023 року у вказаній справі.  
Разом з касаційною скаргою подано також клопотання, у якому ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік, на підтвердження чого надає довідку про доходи за період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, сформовану засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України, а також відповідь ГУ ДПС у Донецькій області на заяву ОСОБА_1 , у якій зазначено, що згідно з наданою податковою декларацією про майновий стан/доходи від 06 січня 2023 року № 9288720797 дохід за 2022 рік не заявлений.  
Відповідно до частини першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Ураховуючи, те що ОСОБА_1 є позивачем у справі, а також ним надано документи, які підтверджують його скрутний майновий стан, клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги підлягає задоволенню.  
Проте касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на таке.
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
Пунктом 29 Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) передбачено, що у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов'язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов'язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Наведене правило також визначено в абзаці 2 частини першої статті 177 ЦПК України.
Заявник посилається у касаційній скарзі на правову позицію, викладену Верховним Судом у постановах від 28 квітня 2022 року в справі № 420/12942/21 та від 29 вересня 2022 року в справі № 160/24302/21, згідно з якою вимога суду щодо надання доказу надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів є помилковою. 
Суд касаційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу заявника на те, що у наведених ним постановах Верховного Суду сформовано висновок щодо застосування статті 161 КАС України, яка визначає перелік документів, які додаються до позовної заяви в адміністративній справі, щодо наявності обов'язку надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів виключно у суб'єкта владних повноважень.
Разом з тим стаття 177 ЦПК України, яка також містить вимоги до документів, які додаються до позовної заяви в цивільній справі, містить положення щодо наявності вказаного обов'язку у позивача, за виключенням позовів, що виникають з трудових правовідносин, а також про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення чи каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.
З огляду на те, що правовий висновок, викладений у зазначених заявником постановах Верховного Суду, сформований щодо норми права, яка не підлягає застосуванню у справах цивільної юрисдикції, посилання ОСОБА_1 на цю правову позицію є безпідставним та не свідчить про відсутність у нього обов'язку, передбаченого частиною сьомою статті 43 ЦПК України.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга надіслана ОСОБА_1 в електронній формі, тому заявнику необхідно надати суду докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій цієї касаційної скарги з доданими до неї документами.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення зазначених недоліків.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
ухвалив:
Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.  
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 08 листопада 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 березня 2023 року. 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 08 листопада 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 березня 2023 року залишити без руху.
Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
Суддя                                                                                                      М. Ю. Тітов