Справа № 161/3119/23  Провадження №33/802/241/23 	Головуючий у 1 інстанції:Рудська С. М. 	
	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2023 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Сініциної Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2023 року,
ВСТАНОВИВ:
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді заступника у ТОВ «Глорія-Імпекс плюс», визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, та на підставі ч.2 ст.36 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення в межах санкції ст.122-4 КУпАП - у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Також із ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 536 грн. 80 коп. судового збору.
Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 20 лютого 2023 року о 08:45 год. в м.Луцьку по вул.Теремнівська, 60, керуючи транспортним засобом марки «MERCEDES-Benz GLE 300D», державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення п.п.2.3 «б», 12.1, 13.1 ПДР України, не був уважним за кермом, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив наїзд на транспортний засіб марки «VDL Ambassador», державний номерний знак НОМЕР_2 , який зупинився попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Надалі, ОСОБА_1 в цей же час і місці, керуючи цим же транспортним засобом, в порушення п.п.2.10 «а» ПДР України, залишив місце ДТП, до якої був причетний, не повідомивши про це працівників поліції, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не погоджуючись із вказаною постановою судді в частині накладення адміністративного стягнення подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність просить пом`якшити стягнення. Вказує про те, що свою вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень визнає повністю, щиро розкаюється у вчиненому та усвідомив суспільну небезпечність своїх дій. Зазначає і про те, що суд не надав належної оцінки тому, що він вранці виїхавши на автомобілі їхав до матері, яка зателефонувала до нього і повідомила, що в неї погіршилось самопочуття. Саме у зв`язку з тим, що він дуже хвилювався за здоров`я матері, то й поспішав, що фактично стало причиною ДТП, вину в якій визнає. Після цього, перебуваючи в стані сильного хвилювання та не усвідомлюючи своїх дій, залишив місце ДТП, від`їхавши на метрів 100 та перебував в автомобілі. В такому стані він перебував і тоді коли приїхали інший водій з директором, які доправили його в лікарню. Лише на третій день після таких подій лікарі дозволили йому поїхати для підписання адміністративних матеріалів щодо ДТП, до якого він був причетний. Крім того, зазначає про те, він повністю відшкодував збитки за пошкоджені транспортні засоби, і будь-які претензії потерпілі до нього не мають. Вважає, що такі обставини є такими, що пом`якшують його відповідальність. Посилаючись на це, просить змінити накладене на нього адміністративне стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф в розмірі 3400 грн., який передбачений санкцією ст.122-4 КУпАП. При цьому, з іншим стягненням він повністю погоджується.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника Сініцину Н.В., які просили судове рішення в частині накладення адміністративного стягнення змінити, апеляційний суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Фактичні обставини адміністративної справи, правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 за ст.ст.122-4, 124 КУпАП та доведеність його винуватості, ним не оскаржуються, а тому судове рішення в цій частині апеляційний суд з урахуванням положень ст.294 КУпАП, не переглядає.
Водночас, доводи ОСОБА_1 про те, що накладене на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами являється явно несправедливим є цілком слушними з огляду на таке.
Так, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинені адміністративні правопорушення, суддя не в повній мірі дотримався вимог ст.ст.23, 33 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Накладаючи на ОСОБА_1 на підставі ст.36 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суддя не врахував ряд обставин, які істотно знижують ступінь відповідальності правопорушника.
В ході апеляційного розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, повною мірою усвідомив суспільну небезпечність своїх дій та вказав про недопущення в майбутньому аналогічної поведінки та будь-яких правопорушень. Звернув увагу суду на те, що він повністю відшкодував завдані ним збитки за пошкоджені автомобілі і потерпілі, тобто власники транспортних засобів, до нього не мають будь-яких претензій.
Крім того, з матеріалів справи вбачається і те, що ОСОБА_1 після постановлення судового рішення сплатив стягнений з нього судовий збір.
Також апеляційний суд зазначає про те, що як встановлено судом, такі дії ОСОБА_1 були викликані рядом негативних обставин, які стались із його матір`ю, до якої він поспішаючи на допомогу скоїв ДТП.
При цьому, будь-яких даних про притягнення ОСОБА_1 в минулому до адміністративної відповідальності матеріали справи не містять.
Таким чином, виходячи з принципу справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню, апеляційний вважає, що в даному випадку, застосування щодо ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є явно несправедливим.
За наведених вище обставин, оскаржуване судове рішення підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення.
При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, апеляційний суд відповідно до вимог ст.33 КУпАП враховує характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень, ступінь його вини, дані про особу винного, які наявні в матеріалах справи та встановлені судом, інші усі обставини справи в сукупності, та призначає йому на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, адміністративне стягнення за санкцією ст.122-4 КУпАП у виді штрафу розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідно становить 3400 грн. 
На думку апеляційного суду таке стягнення буде необхідним і достатнім для виховання правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.294 КУпАП, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2023 року в частині накладення адміністративного стягнення змінити.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за:
- ст.122-4 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.;
- ст.124 КУпАП – у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
На підставі ч.2 ст.36 КУпАП до ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП застосувати адміністративне стягнення за санкцією ст.122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідно становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.
В іншій частині постанову судді в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського
апеляційного суду                                                        В.А. Подолюк