ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 року                                                         м.Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчак В.Я. за участю секретаря судового засідання Михайлюка М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Ткач В.В. на постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 лютого 2023 року відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,-
УСТАНОВИВ
Короткий зміст оскарженого судового рішення.
Постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 лютого 2023 року  ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 536,80 грн.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.
На вказану постанову захисниця Ткач В.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Вважає, що постанова районного суду є незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права без з`ясування усіх фактичних обставин справи.
Вказує, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції допущено ряд порушень, зокрема не роз`яснено ОСОБА_1 права, передбачені ст.268 КУпАП та 63 КУ, не зазначено в якому медичному закладі здійснювався огляд на стан сп`яніння, не вручено примірник протоколу та акт огляду.
Додає, що працівниками поліції не зафіксовано факту порушення ОСОБА_1 ПДР, які б давали право здійснити зупинку транспортного засобу.
Стверджує, що в порушення вимог закону ОСОБА_1 не було відсторонено від керування та в матеріалах справи відсутній акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.
Таким чином, захист вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Обставини, встановлені Судом першої інстанції.
Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , 03.02.2023 року, о 19.07 год., на автодорозі Т2601 в с. Іспас Вижницького району, керував транспортним засобом марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота.
________________________________________________________________
ЄУНСС 713/459/23                Головуючий в І інстанції: Пилип`юк І.В.
Номер справи 33/822/256/23                Суддя-доповідач: Марчак В.Я.
Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у лікаря-нарколога КНП «Вижницька БЛІЛ», про що складено довідку №26 від 03.02.2023 року.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.
Позиції учасників апеляційного провадження.
ОСОБА_1 та захисник Ткач В.В. були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання, однак до початку апеляційного розгляду подали заяву в якій просили розглянути справу за їх відсутності.
Мотиви Суду.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.
Згідно ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.
Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вказаних вимог дотримався.
Пункт 2.5 ПДР встановлює обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Невиконання даної вимоги тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Незважаючи на невизнання вини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, зібраних та поданих до суду працівниками поліції відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №042073, складеного 03 лютого 2023 року, ОСОБА_1 цього ж дня, о 19.07 год., на автодорозі Т2601 в с. Іспас Вижницького району, керував транспортним засобом марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у лікаря-нарколога КНП «Вижницька БЛІЛ», про що складено довідку №26 від 03.02.2023 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП (а.с.1).
Протокол складено у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, оформлено компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, чітко викладено суть правопорушення, а тому є належним і допустимим доказом у справі.
Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння – різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду за допомогою приладу Драгер на місці зупинки ОСОБА_1 відмовився ( а.с. 4).
Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода) та доставлено у медичний заклад КНП «Вижницька БЛІЛ», однак огляд не проводився у зв`язку з його відмовою ( а.с.4, 6).
Також відмова ОСОБА_1 від проведення даного огляду підтверджується довідкою №26, виданою лікарем КНП «Вижницька БЛІЛ» від 03.02.2023 року (а.с.6).
Відеозапис з бодікамер працівників поліції узгоджується з письмовими доказами, наявними в матеріалах справи та з нього встановлено, що ОСОБА_1 телефонував на лінію «102», а після цього керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, які приїхали до нього на виклик. В процесі спілкування з поліцейськими у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, при цьому ОСОБА_1 підтверджував, що вживав алкогольні напої, після чого керував транспортним засобом. ОСОБА_1 на пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці зупинки відмовся, тому його було доставлено у медичний заклад для проходження такого огляду, однак у медичному закладі ОСОБА_1 також відмовився від проходження огляду.
На переконання апеляційного суду, дані дії ОСОБА_1 працівниками поліції вірно було кваліфіковано як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.
Крім того, поліцейські роз`яснили ОСОБА_1 , що у разі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Апеляційний суд вважає, що долучений до матеріалів справи відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки на ньому об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні. 
Доводи захисту про те, що працівниками поліції при складанні протоколу допущено порушення та не роз`яснено ОСОБА_1 права є безпідставними, оскільки в протоколі міститься відмітка особи, яка його склала про те, що ОСОБА_1 роз`яснено права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 КУ. Від надання письмових пояснень ОСОБА_1 відмовився згідно ст.63 КУ.
Посилання на те, що ОСОБА_1 не вручена копія акту огляду не заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів справи та відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від підпису на усіх документах, тому і акт йому не вручався.
Доводи апелянтки про те, що працівниками поліції не зафіксовано факт порушення ОСОБА_1 ПДР, які б давали їм право правомірно здійснити зупинку транспортного засобу апеляційний суд відхиляє.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 телефонував на лінію «102», тому працівники поліції приїхали на його виклик. На місці зупинки, в ході спілкування та вияснення причини виклику, поліцейськими було виявлено порушення ОСОБА_1 п.2.1А ПДР та складено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП ( а.с.2).
Твердження про те, що працівниками поліції всупереч чинному законодавству не затримано транспортний засіб ОСОБА_1 апеляційний суд вважає хибними.
Положення ст. 265-2 КУпАП, на яку посилається захист, не містить вимоги затримувати транспортний засіб при вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Інші доводи сторони захисту, зокрема про відсутність документа, що свідчить про відсторонення ОСОБА_1 від керування враховані апеляційним судом та не можуть слугувати підставою для скасування постанови і закриття провадження у справі, оскільки не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що доведено сукупністю належних та допустимих доказів, наявних у матеріалах справи.
Таким чином, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов переконливого висновку, що наявні у справі докази є послідовними, взаємоузгодженими та у своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
У своїй апеляційній скарзі захист посилається на ряд порушень, допущених поліцейськими, однак вони не знаходять свого підтвердження в ході апеляційного перегляду та не спростовують факту порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР.
Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд оцінює як обрану лінію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи та спростовують доводи апелянта.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до ст. 33 КУпАП.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-35, 245, 247, 248, 249, 251, 252, 283, 294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника Ткач В.В. – залишити без задоволення.
Постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 лютого 2023 року, якою  ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького
апеляційного суду                                [підпис]                В.Я. Марчак

Згідно з оригіналом        
Суддя Чернівецького
апеляційного суду      _________________   В.Я. Марчак
(посада)                           (М.П., підпис)                            (ПІБ)
14.04.2023 року 
(дата засвідчення копії)