КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
  І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

4 квітня 2023 року                                                                                               місто Київ
 
справа № 761/17096/21                                    
апеляційне провадження № 33/824/1574/2023
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Головачова Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Опаріною Анною Леонідівною, на постанову Шевченківського районного суду міста Києва у складі судді Дунаєвської Д.Л. від 6 липня 2021 року, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 3 статті 126 КУпАП,
 
в с т а н о в и в :
 
Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 6 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) місяці. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.
 
Не погоджуючись з постановою судді районного суду представник ОСОБА_1 - адвокат Опаріна А.Л. 24 лютого 2023 року звернулася з апеляційною скаргою, у якій просила поновити строк на апеляційне оскарження, постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 6 липня 2021 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
 
Представник скаржника зазначає, що справу було розглянуто без присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, працівниками поліції не було належним чином задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, яке слугувало б підставою для зупинки транспортного засобу під його керуванням. Окрім того ОСОБА_1 до моменту його зупинки працівниками поліції 30 квітня 2021 року не було відомо про існування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами відповідно до постанови Головного державного виконавця Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Карпенко Н.В. від 8 лютого 2021 року, ВП № НОМЕР_2.
 
В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що ОСОБА_1 не був присутній в судових засіданнях під час розгляду справи судом першої інстанції та не був належним чином, у встановленому законом порядку, повідомлений про розгляд справи судом першої інстанції, про наявність постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 6 липня 2021 року ОСОБА_1 стало
відомо під час ознайомлення його захисником з матеріалами справи 21 лютого 2023 року, що підтверджується розпискою, наявною в матеріалах справи.
 
В судовому засіданні представник ОСОБА_1  - адвокат Опаріна А.Л. підтримала апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.
 
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
 
Відповідно до статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
 
Враховуючи обставини, якими представник  ОСОБА_1  - адвокат Опаріна А.Л. обґрунтовує причини пропуску строку для подання апеляційної скарги, - справу розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в матеріалах справи відсутні докази вручення тексту постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 6 липня 2021 року ОСОБА_1 чи його захиснику, та з метою забезпечення доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції доходить висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та вважає за необхідне його поновити.
 
30 квітня 2021 року поліцейським роти № 7 батальйону № 4 полку № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП капралом поліції Комендантським О.П. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 209921 за частиною 3 статті 126 КУпАП відносно ОСОБА_2 , зі змісту якого убачається, що 30 квітня 2021 року о 3 год. 10 хв. за адресою місто Київ, вулиця Леонтовича, 11, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Sonata, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою № НОМЕР_2 від 8 лютого 2021 року, чим порушив вимоги статті 15 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність за частиною 3 статті 126 КУпАП.
 
Суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП, що ґрунтується на даних, що містяться у постанові Головного державного виконавця Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Карпенко Н.В. від 8 лютого 2021 року, ВП № НОМЕР_2.
 
Проте з таким висновком місцевого суду погодитися не можна з наступних підстав.
 
Відповідно до статті 245 КУпАП серед завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
 
Згідно з положеннями статті  280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці дані встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 КУпАП).
 
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
 
Орган (посадова особа), у відповідності з приписами статті 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
 
Відповідальність за частиною 3 статті 126 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
 
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 209921 від 30 квітня 2021 року за частиною 3 статті 126 КУпАП, ОСОБА_1 о 3 год. 10 хв. за адресою місто Київ, вулиця Леонтовича, 11, керував транспортним засобом Hyundai Sonata, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами відповідно до постанови № НОМЕР_2 від 8 лютого 2021 року.
 
Постановою головного державного виконавця Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Карпенко Н.В. від 8 лютого 2021 року, ВП № НОМЕР_2 ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа                        № 2/357/1298/20 виданого 27 квітня 2020 року.
 
Як зазначено в апеляційній скарзі, та як пояснив представник ОСОБА_1 - Опаріна А.Л., про існування постанови державного виконавця про встановлення       тимчасового обмеження права керування транспортними засобами ОСОБА_1 не було відомо і дізнався він про існування такого обмеження від працівників поліції лише під час зупинки транспортного засобу 30 квітня 2021 року.
 
Суб`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП, характеризується виною у формі умислу, тобто, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
 
Матеріали справи не містять даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 вручалася копія постанови про обмеження у праві керування транспортними засобами чи іншим чином було доведено до його відома про існування такого обмеження.
 
Таким чином, твердження ОСОБА_1 про те, що він керував транспортним засобом, не знаючи про наявність встановлених тимчасових обмежень на право керування транспортним засобом, матеріалами справи не спростовано.
 
Відповідно до частини 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
 
Згідно з вимогами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
 
Особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, будь-яких доказів наявності вини (умислу чи необережності) ОСОБА_1 в усвідомленому керуванні транспортним засобом всупереч встановленому тимчасовому обмеженню права керування до матеріалів справи не надала.
 
Як визначено пунктом 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.
 
Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
 
Відповідно до норм статті 62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
 
Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції не дотримався вимог статей 245, 252, 268, 280 КУпАП, не встановив винуватість особи, не з`ясував чи підлягає дана особа адміністративній відповідальності та дійшов необґрунтованого висновку про винуватістьОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП.
 
Згідно пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
 
З огляду на викладене, апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Опаріної А.Л. підлягає задоволенню, постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
 
Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
                
                                                       п о с т а н о в и в :
 
Поновити представнику ОСОБА_1  - адвокату Опаріній Анні Леонідівні строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 6 липня 2021 року.
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Опаріною Анною Леонідівною, задовольнити.
 
Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 6 липня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП - скасувати.
 
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 3 статті 126 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП.
 
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

 
 
Суддя                                                                                                     Я.В. Головачов