ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2023 р. 	Справа № 480/3792/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Бершова Г.Є. ,  Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.10.2022, головуючий суддя І інстанції: І.Г. Шевченко, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 17.10.22  по справі № 480/3792/22 за позовом ОСОБА_1    до            Головного управління Національної поліції України в Сумській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Сумській області (далі - відповідач, ГУ НП в Сумській області, Головне управління Національної поліції в Сумській області), в якій просив: визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Сумській області №157 від 25 квітня 2022 в частині застосування дисциплінарного стягнення відносно ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції; визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Сумській області №164 о/с від 02 травня 2022 в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції та поновити його на посаді помічника чергового чергової частини відділення поліції №2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області; стягнути з ГУ НП в Сумській області на його користь грошове забезпечення за час вимушеного прогулу; допустити негайне виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді помічника чергового чергової частини відділення поліції №2 (с.Краснопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, та стягнення грошового забезпечення за один місяць.
Свої вимоги мотивував тим, що під час виконання свої службових обов`язків 17.04.2022 по охороні публічного порядку в с. Миропілля Сумського району Сумської області позивачем в складі групи поліцейських було зупинено трактор із причепом, який був навантажений деревиною, водій якого пояснив, що деревину він розпиляв на власній земельній ділянці, та надав для огляду поліцейським реєстраційні документи на трактор та на причеп. Але документів, що посвідчують особу водія надано не було, проте він представився як ОСОБА_2 та попросив надати йому час принести необхідні документи зі свого домогосподарства, які пізніше водій приніс та надав поліцейським. Однак, в подальшому, в ході охорони публічного порядку, позивача було зупинено невідомими особами та роззброєно, а також оформлено матеріали щодо вимагання та отримання хабара поліцейськими, в т.ч. позивачем. За вказаним фактом відповідачем було призначено службове розслідування на підставі інформації про можливі порушення службової дисципліни окремих поліцейських відділення №2 (с.Краснопілля) Сумського районного управління поліції ГУ НП в Сумській області, що призвели до документування представниками Сумського угруповання добровольців 17.04.2022 в с.Миропілля Сумського району факту отримання неправомірної вигоди поліцейськими вказаного відділення поліції, та за результатами розслідування було встановлено, що позивач допустив порушення службової дисципліни яке полягало у невиконанні обов`язків поліцейського, не повідомлення на спеціальну лінію 102 про факт зупинки трактору та факт відсутності у водія документів на деревну, не вжиття заходів щодо складання матеріалів про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 126 КУпАП, не затримання особи яка перебувала у зоні контрольованого прикордонного району в період дії воєнного стану без документів, що посвідчують особу. За наслідками дисциплінарного розслідування до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Також відмічає, що в наказі про призначення службового розслідування не конкретизовано у який спосіб отримана така інформація та чіткий зміст отриманої інформації яка стала підставою для видання наказу про призначення службового розслідування, не міститься інформації про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку, а лише зазначено припущення, що окремі поліцейські відділення №2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції ГУ НП в Сумській області знаходячись під час виконання службових обов`язків можливо отримали неправомірну вигоду.
Також позивач вважає, що у висновку службової перевірки не вбачається крайньої необхідності у застосуванні настільки суворого дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби, оскільки в ході проведення службового розслідування не було встановлено на кого з вказаної в плані-розстановці групи поліцейських було покладено обов`язок телефонувати на лінію 102, на кого було покладено обов`язок приймати рішення про затримання особи чи обов`язку складати адміністративні матеріали. Відтак, висновки службового розслідування позбавлені конкретики та посилання на будь-які документи, які б вказували не на загальні обов`язки поліцейського, а конкретизували обов`язок позивача вчиняти ті чи інші дії саме в конкретній ситуації, яка склалась 17.04.2022.
Крім того, була відсутня конфліктна ситуація між поліцейськими та ОСОБА_2 , документи були надані, у зв`язку з цим наголошує, що не було ні законних підстав для затримання ОСОБА_2 , ні сама ситуація того не вимагала.
Також відмічає, що під час службового розслідування взагалі не порушувалось питання розподілу функціональних обов`язків серед поліцейських і яким чином встановили що та чи інша дія повинна була бути виконана саме позивачем, а не іншим поліцейським. Більшої уваги заслуговує той факт, що службова перевірка була призначена з підстав отримання інформації про порушення службової дисципліни. А саме можливого отримання неправомірної вигоди, хоча висновки перевірки є за зовсім іншими фактами, які не були предметом перевірки.
Відтак, позивач вважає, що рішення відповідача щодо звільнення позивача з Національної поліції України є протиправними, а оскаржувані правові акти індивідуальної дії (накази) відносно особи, яка перебуває на публічній службі, підлягають скасуванню в частині, що стосується прав та обов`язків позивача.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 було відмовлено у задоволенні позову. 
Позивач, не погоджуючись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального  права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі. 
В обґрунтування апеляційної скарги щодо фактичних обставин справи зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги явні розбіжності між предметом призначеного службового розслідування і підставами прийняття відповідачем оскаржуваних наказів. Тобто позивача звільнили на підставі обставин які не були предметом дослідження службового розслідування. Судом проігноровано відсутність в матеріалах справи доказів які поза розумним сумнівом доводять, що саме позивач мав звернутися на лінію « 102», або вчинити дії щодо затримання ОСОБА_3 , за наявності тієї обставини, що на місці події був присутній старший офіцер - Заступник начальника ВП №2 (Краснопілля) майор поліції Ганжала А., який згідно пояснень і здійснював зупинку транспорту під керуванням ОСОБА_3 . В мотивувальній частині оскаржуваного рішення суд посилається на норми закону які регламентують обов`язки поліцейського до вчинення тих чи інших дій, безвідносно до ситуації та подій які стали підставою призначення службового розслідування. Так без визначення розподілу обов`язків серед чотирьох поліцейських присутніх на місці події суд вказує, що у позивача (рівно як і у трьох інших присутніх поліцейських) був обов`язок здійснити дзвінок налінію « 102» та вжити заходів до затримання ОСОБА_3 . Отже за твердженням суду - сам факт законодавчо визначених обов`язків поліцейського зобов`язував окремо кожного з чотирьох поліцейських телефонувати на лінію « 102», та кожен мав затримати ОСОБА_3 .
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що він не погоджується з апеляційною скаргою, вважає її безпідставною, а рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим і ухваленим відповідно до норм матеріального та процесуального права. 
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративно судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції помічником чергового чергової частини відділення поліції №2 (с.Краснопілля) Сумського районного управління поліції ГУ НП в Сумській області з присвоєнням спеціального звання сержант поліції (а.с.21,37-38).
17.04.2022 до ГУНП в Сумській області надійшла інформація про можливі порушення службової дисципліни з боку окремих поліцейських відділення поліції №2 (с.Краснопілля) Сумського районного управління поліції ГУ НП в Сумській області, в т.ч. позивачем, зокрема, про факт можливого отримання в с.Миропілля Сумського району Сумської області неправомірної вигоди у розмірі 2000грн. за невжиття заходів правового реагування до місцевого мешканця ОСОБА_2 за незаконне перевезення деревини (а.с.56,57).
Наказом ГУНП в Сумській області від 18.04.2022 №206 "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії" на підставі інформації, що надійшла до ГУНП про можливі порушення службової дисципліни з боку окремих поліцейських відділення поліції №2 (с.Краснопілля) Сумського районного управління поліції ГУ НП в Сумській області та на підставі вимог Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України та Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затверджених наказом МВС України від 07.10.2018 №893, було призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію (а.с.58).
Згідно висновку службового розслідування від 21.04.2022 (а.с.82-90), який було затверджено 25.04.2022 начальником ГУНП в Сумській області полковником поліції ОСОБА_4 , на підставі зібраних матеріалів під час проведення службового розслідування, дисциплінарна комісія вважала:
- службове розслідування закінчити (п.1);
- відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування, в частині порушення службової дисципліни окремими поліцейськими знайшли своє підтвердження (п.2);
- за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у невиконанні обов`язків поліцейського, не повідомлення на спеціальну лінію “ 102” для реєстрації про факт зупинки транспортного засобу під керуванням громадянина ОСОБА_2 , який перевозив деревину без відповідних документів, не складання матеріалів про виявлене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, не вжиття заходів щодо затримання особи, що перебувала в зоні контрольованого прикордонного району в період дій воєнного стану без документів, що посвідчують особу, що призвело до порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України “Про Національну поліцію”, Присяги поліцейського, текст якої закріплено статтею 64 Закону України “Про Національну поліцію”, пункту 2.4. наказу ГУНП від 02.02.2021 № 198 “Про додаткові заходи щодо профілактики порушень службової дисципліни в структурних підрозділах ГУНП в Сумській області”, пункту 3.4 наказу ГУНП від 12.04.2022 №199 “Про додаткові заходи щодо профілактики порушень службової дисципліни поліцейськими ГУНП в Сумській області в умовах воєнного стану”, частини 1, пунктів 1, 6, 11, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзацу 1 пункту 1 Розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, ч. 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушенні та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, пункту 8 Порядку перевірки документів у осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 29.12.2021 №1456, та вчинення в умовах воєнного стану дій, що підривають авторитет Національної поліції України, застосувати до сержанта поліції ОСОБА_1 , помічника чергового чергової частини відділення поліції № 2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління го розслідування не конкретизовано у який спосіб отримана така інформація та чіткий зміст отриманої і
Відповідно до п.3 наказу ГУНП в Сумській області від 25.04.2022 № 157 за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився:
- у невиконанні обов`язків поліцейського, не повідомлення на спеціальну лінію “ 102” для реєстрації про факт зупинки транспортного засобу під керуванням громадянина ОСОБА_2 , який перевозив деревину без відповідних документів,
- не складання матеріалів про виявлене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП,
- не вжиття заходів щодо затримання особи, що перебувала в зоні контрольованого прикордонного району в період дій воєнного стану без документів, що посвідчують особу, що призвело до порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України “Про Національну поліцію”, Присяги поліцейського, текст якої закріплено статтею 64 Закону України “Про Національну поліцію”, пункту 2.4. наказу ГУНП від 02.02.2021 № 198 “Про додаткові заходи щодо профілактики порушень службової дисципліни в структурних підрозділах ГУНП в Сумській області”, пункту 3.4 наказу ГУНП від 12.04.2022 №199 “Про додаткові заходи щодо профілактики порушень службової дисципліни поліцейськими ГУНП в Сумській області в умовах воєнного стану”, частини 1, пунктів 1, 6, 11, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзацу 1 пункту 1 Розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, ч. 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушенні та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, пункту 8 Порядку перевірки документів у осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 29.12.2021 №1456, та вчинення в умовах воєнного стану дій, що підривають авторитет Національної поліції України, на підставі ст.ст.11,12,13,19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України застосовано до сержанта поліції ОСОБА_1 , помічника чергового чергової частини відділення поліції № 2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області, дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції (а.с.20,91-93).
З наказом ГУНП в Сумській області від 25.04.2022 № 157 позивач ознайомлений 02.05.2022, що підтверджується його особистим підписом (а.с.93 зворот).
Згідно витягу з наказу ГУНП в Сумській області від 02.05.2022 №164 о/с ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції з 03 травня 2022 року, відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України “Про Національну поліцію” (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) (а.с.21, 95).
Вважаючи прийняті відповідачем накази протиправними, позивач оскаржив їх до суду.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, що передували притягненню позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення в подальшому з лав національної поліції знайшли своє повне обґрунтування та підтвердження, дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в даному випадку є прямо пропорційним та виправданим по відношенню до вчиненого ним проступку, а, відтак, оскаржувані накази відповідають критеріям правомірності, встановленим в ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію" № 580-VІІІ від 02.07.2015 (далі - Закон № 580-VІІІ), Дисциплінарним статутом Національній поліції України, затвердженим Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі Дисциплінарний статут).
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 580-VІII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Згідно п. п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VІІІ передбачено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Частинами 1-2 ст. 19 Закону № 580-VІІІ передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Відповідно п. 11 ч. 1 ст. 22 Закону № 580-VIII керівник поліції приймає на службу та звільняє зі служби, призначає та звільняє з посад поліцейських відповідно до положень цього Закону.
Згідно ч. 1 ст. 47 Закону № 580-VІІІ призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України.
У відповідності ч. 1 ст. 48 Закону № 580-VІІІ призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.
Частинами 1, 3, 4, 5 ст. 59 Закону № 580-VІІІ встановлено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Згідно ч. 1ст. 60 Закону № 580-VІІІ проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VІІІ поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження регулюється Дисциплінарним статутом Національній поліції України.
Частинами 1, 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі
Згідно ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади;7) звільнення із служби в поліції.
Згідно ч.1 - 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Пунктом 7 статті 14 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування.
Згідно ч. 1 ст. 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
Відповідно до ч. 7 - 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту, у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції. Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначає Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 №893 ( далі – Порядок №893).
Відповідно до пунктів 1 і 2 розділу ІІ Порядку №893 Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про:
- внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення;
- повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку;
- надходження подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому міститься вимога щодо проведення службового розслідування з метою виявлення причин та умов, за яких стало можливим учинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону України "Про запобігання корупції";
- ознаки дисциплінарного проступку, що призвів до загибелі або поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського під час виконання ним службових повноважень;
- недотримання підстав та порядку застосування або використання вогнепальної зброї, спеціальних засобів або заходів фізичного впливу;
- недотримання норм кримінального процесуального законодавства України під час проведення досудового розслідування;
- втрату поліцейським службового посвідчення та спеціального нагрудного знака (жетона), табельної, добровільно зданої чи вилученої зброї або боєприпасів, нагородної зброї, якщо вона зберігалася в територіальному органі поліції чи його територіальному (відокремленому) підрозділі, а також закладі, установі Національної поліції України, що належать до її управління (далі - органі (підрозділ, заклад, установа) поліції), а також втрату спеціальних засобів поліцейським чи відсутність їх в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, матеріалів досудового розслідування, справ оперативного обліку та справ про адміністративні правопорушення, речових доказів, а також тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження;
- розголошення конфіденційної, таємної, службової або іншої інформації, яка містить таємницю, що охороняється законом;
- порушення законодавства України у сфері фінансово-господарської діяльності органів поліції, а також установ, які належать до сфери управління Національної поліції України, виявлені під час ревізій або перевірок, внутрішніх аудитів;
- перебування поліцейського на роботі (службі) у стані алкогольного сп`яніння або стані, викликаному вживанням наркотичних чи інших одурманюючих засобів, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
- приховування від обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні та адміністративні правопорушення, які були відомі поліцейському, але не отримали реєстраційного номера або не були зафіксовані ним у встановленому законодавством України порядку.
Пунктом 4 цього розділу передбачено, що у наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо).
Відповідно до розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків ( пункт 1). Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Так, зі змісту наказу №206 від 18.04.2022 "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії" (а.с. 58) та самого висновку службового розслідування (а.с.82-90) встановлено, що службове розслідування стосовно позивача та інших поліцейських призначене за фактом отримання 17.04.2022 ними неправомірної вигоди, що призвело до внесення відомостей до ЄРДР за ч. 3 ст. 368 КК України. Цей же предмет службового розслідування відображений і у наказі №157 від 15.04.2022 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських ГУНП в Сумській області"( а.с. 20).
Однак, дисциплінарною комісією наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування не встановлена, натомність досліджувалися питання стосовно яких службове розслідування не призначалось, відповідний наказ керівником не приймався, що є порушенням пункту 4 розділу V Порядку №893.
Також, службовим розслідуванням взагалі не встановлені обставини вчинення безпосередньо позивачем дисциплінарного проступку; висновок щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок.
Так, у висновку службового розслідування зазначено про порушення службової дисципліни, що полягало не повідомленні на спеціальну лінію « 102» для реєстрації про факт зупинки транспортного засобу під керуванням громадянина ОСОБА_2 , який перевозив деревину без відповідних документів, не складання матеріалів про виявлене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП, не вжитті заходів щодо затримання особи, що перебувала в зоні контрольованого прикордонного району в період дій воєнного стану без документів, що посвідчують особу. Зазначене є порушенням вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги поліцейського, закріпленої статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 2.4. наказу ГУНП від 02.02.2021 № 198 «Про додаткові заходи щодо профілактики порушень службової дисципліни в структурних підрозділах ГУНП в Сумській області», пункту 3.4 наказу ГУНП від 12.04.2022 № 199 «Про додаткові заходи щодо профілактики порушень службової дисципліни поліцейськими ГУНП в Сумській області в умовах воєнного стану», частини 1, пунктів 1, 6, 11, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзацу 1 пункту 1 Розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 179, ч. 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушенні та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, пункту 8 Порядку перевірки документів у осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів від 29.12.2021 № 1456, та вчинення у умовах воєнного стану  дій, що підривають авторітет Національної поліції України 
Проте, вчинення цього дисциплінарного проступку ставиться в провину чотирьом поліцейським, серед яких є позивач, у висновку службового розслідування та у наказі про застосування дисциплінарного стягнення склад дисциплінарного проступку у діях кожного із поліцейських є абсолютно ідентичним. Відповідачем не встановлена ступінь участі у порушенні службової дисципліним кожного із учасників, з огляду на обсяги їх обов`язків, закріплених у посадових інструкціях, підпорядкування у складі нарядів відповідно до оперційного плану, плану-розстановки по охороні громадського порядку на території с.Миропілля. Зокрема, відповідачем не встановлено хто саме із чотирьох поліцейських зобов`язаний скласти матеріали про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУПАП та провести затримання особи, що перебувала в зоні контрольованого прикордонного району в період дій воєнного стану без документів, що посвідчують особу, з огляду на те, що дисциплінарна комісія встановила, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 був зупинений заступником начальника ВП №2 майором поліції Ганжалою А.В.
Колегія суддів зазначає, що окрім ОСОБА_1 , відносно якого проведено службове розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни, при зупинці транспортного засобу з причіпом, навантаженого деревиною під керуванням місцевого мешканця ОСОБА_2 , приймали участь й інші співробітники поліції. Однак, ступінь участі кожного з поліцейських в подіях вказаних у службовому розслідуванні не встановлена. З урахуванням наведеного, стверджувати, що саме позивач ОСОБА_1 повинен був здійснити дії, інкриміновані йому як порушення дисциплінарного проступку в службовому розслідування, неможливо.
Тобто, правова оцінка правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна полягати насамперед в тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно у діях особи є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення, чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим особою діянням.
Аналогічний висновок містить постанова Верховного Суду від 04.03.2020 по справі № 120/2732/19-а, що враховується судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Крім того, дисциплінарною комісією не досліджені обставини, що виникли внаслідок можливих протиправних дій осіб, котрі із застосуванням зброї утримували поліцейських, перешкоджаючи виконанню ними службових обов`язків, та не надана їм правова оцінка, хоча про це повідомляв позивач у своїх поясненнях від 18.04.2022 ( а.с.66-67), а 21.04.2022 повідомив про вчинення відносно нього та інших поліцейських кримінального правпорушення, про що 22.04.2022 внесено відомості до ЄРДР за ч.1 ст.345 КК України.
Також колегія суддів не може погодитись із висновком відповідача про обов`язок позивача повідомити на спеціальну лінію "102" про факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 , який перевозив деревину без відповідних документів.
Так, відповідно до п.6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушенні та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100 поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції "102" і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.
Кримінальне правопорушення, передбачене ст.246 КК України полягає у незаконній порубці або незаконному перевезенні, зберіганні, збуті лісу. Відповідач не зазначає у висновку службового розслідування за якими ознаками позивач мав дійти висновку про незаконну порубку або незаконне перевезення, зберігання, збут лісу, зважаючи на пояснення ОСОБА_2 про те, що напиляв сухостій клена на власній городній ділянці та перевозив його на власному тракторі до свого домоволодіння. Таким чином, не вбачаючи в діях громадянина складу кримінального або іншого праворпорушення, пов`язаного з незаконною порубкою або незаконним перевезенням, зберіганням, збутом лісу, позивач не мав підстав для повідомлення на спеціальну лінію "102" про факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 .
Про відсутність підстав для такого повідомлення свідчать і подальші дії відповідача, зокрема членів дисциплінарної комісії, які зазначили у висновку про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 246 КК України, проте на спеціальну лінію "102" не повідомили, як не повідомили і в інший спосіб про можливе кримінальне правпорушення за даним фактом. 
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), та своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З аналізу наведених норм Закону України "Про дисциплінарний статут Національної поліції України" та Закону України "Про Національну поліцію", встановлено, що звільнення зі служби в поліції є найбільш суворим дисциплінарним стягненням, що може застосовуватися до працівника. Дане може підтверджуватися, зокрема, наслідками застосування цього виду дисциплінарного стягнення та особливим порядком його застосування, а саме - застосування даного дисциплінарного стягнення здійснюється лише керівниками, які уповноважені приймати на службу до поліції, призначати на посаду та присвоювати спеціальне звання.
Отже, розслідування випадків можливого вчинення поліцейським дисциплінарних правопорушень, що тягнуть за собою накладення такого виду дисциплінарного стягнення як "звільнення зі служби в поліції", мають розслідуватися повно, всебічно та неупереджено і обов`язково з дотриманням високих стандартів доказування, притаманних, зокрема, кримінальному провадженню, а саме: поза розумним сумнівом (beyond a reasonabledoubt) оскільки можливими наслідками є обмеження основоположних прав особи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Абу Зубайда проти Литви" від 31.05.2018, Суд підкреслював, що відповідно до його усталеної практики, доведеність може випливати зі співіснування достатньо сильних, чітких та взаємоузгоджених умовиводів або такого ж плану неспростовних презумпцій.
На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що службове розслідування проведене без дотримання положень ч.2 ст.14 Закону України "Про дисциплінарний статут Національної поліції України", п.1 розділу V Порядку №893, відповідно висновок суб`єкта владних повноважень про вчинення позивачем порушень службової дисципліни і, як наслідок, накази про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та про звільнення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а позивач має бути поновлений на посаді.
Відповідно до вимог 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Позивач просив стягнути на його користь грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.
Вирішуючи питання про стягнення середнього заробітку слід виходити з Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом МВС України від 06 квітня 2016 року N 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 29 квітня 2016 року N 669/28799.
Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом МВС України від 06 квітня 2016 року N260 є спеціальним нормативним актом для вирішення спірних правовідносин щодо грошового забезпечення поліцейських, тому саме цей нормативний акт повинен застосовуватися при вирішенні даного спору.
Так, відповідно до п.3 розділу 1 Порядку до складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Пунктом 6 розділу III цього Порядку передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.
Зі змісту Порядку, який є спеціальним для вирішення даних спірних правовідносин, встановлено, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.
Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постанові колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 липня 2018 року по справі №805/1110/17а.
Із довідки про доходи ОСОБА_1 № 29/385 (а.с.97), встановлено, що грошове забезпечення позивача березні 2022 року склало 12756,02 грн., у квітні 12756,02 грн. 
Тому  середньоденний заробіток становить (12756,02грн. + 12756,02 грн ):61 день = 418,23 грн.
Оскільки тривалість вимушеного прогулу позивача на день розгляду справи склала 367 календарних днів, середній заробіток за час вимушеного прогулу складає 153490, 41 грн.( 418,23 грн. х 367 днів).
Частиною 2статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів"встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно достатті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 2 ч.ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно п. 4 ч. 1, ч. 2ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог. 
На підставі ст.371 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць підлягають негайному виконанню. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 по справі № 480/3792/22 - скасувати. 
Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до             Головного управління Національної поліції України в Сумській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення - задовольнити . 
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Сумській області  №157 від 25 квітня 2022 в частині застосування дисциплінарного стягнення відносно ОСОБА_1  у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Сумській області  №164 о/с від 02 травня 2022 в частині звільнення ОСОБА_1  зі служби в поліції та поновити його на посаді помічника чергового чергової частини відділення поліції №2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.
Поновити ОСОБА_1 на посаді  помічника чергового чергової частини відділення поліції №2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 153490, 41 грн.
Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді помічника чергового чергової частини відділення поліції №2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.
Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення заробітку в межах одного місяця .
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий 	
Судді	   	Г.Є. Бершов    І.М. Ральченко