ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4669/23 Справа № 200/11340/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Куцевол В.В. Суддя у 2-й інстанції - Зайцева С. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року                                        місто Дніпро Дніпропетровської області 
Єдиний унікальний номер 200/11340/19
Номер провадження 22-ц/803/4669/23
Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого: Зайцевої С.А.
суддів: Барильської А.П., Максюти Ж.І.
за участю секретаря: Паромової О.О.
учасники справи : 
позивач - Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради,в інтересах держави Центральна окружна прокуратура міста Дніпра 
відповідач - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Орлов О.А.
треті особи - КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпровської міської ради, Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі Дніпропетровської області з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Орлова Олега Анатолійовича на рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 07 лютого 2023 року головуючого судді Куцевола В.В. зі складанням повного тексту судового рішення 10 лютого 2023 року по цивільній справі про стягнення заборгованості, зобов`язання повернути нерухоме майно,-
В С Т А Н О В И В :
В липні 2019 року із вказаним позовом звернувся Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради ,поданим в інтересах держави прокурором Центральної окружної прокуратури м.Дніпра, до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Орлова О.А.,мотивуючи вимоги тим,що 05 грудня 2012 року між Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради та ПН ДМНО Орловим О.А. був укладений договір оренди нерухомого майна № 557-ДКП/12, яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Дніпро. Відповідно до умов договору оренди, орендар передав, а орендодавець прийняв у строкове, платне користування комунальне нерухоме майно нежитлове приміщення, загальною площею 58,0 кв.м, розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ ( м. Дніпро), вул. Г. Сталінграда (пр. Б.Хмельницького), 113 , на першому поверсі 5-6 ти поверхового будинку, вартість якого, згідно з незалежною оцінкою становить 192 431 грн, без ПДВ. 
Відповідно до умов договору оренди від 05 грудня 2012 року орендар повинен сплачувати орендну плату,50% якої спрямовуючи до загального фонду міського бюджету,решту 50% на рахунок балансоутримувача об`єкта оренди. В порушення умов укладеного договору оренди відповідач не сплатив орендну плату у встановленому розмірі. Відповідно до розрахунку з орендної плати заборгованість відповідача ,з урахуванням строку позовної давності, за період з 16 липня 2016 року по 16 липня 2019 року становить 120 141,75 грн. Відповідно до розрахунку пеня перед орендодавцем за період з 16 серпня 2018 по 16 липня 2019 складає 7472, 06 грн.
З урахуванням наведеного, просили стягнути з приватного нотаріуса ДМНО Орлова О.А. на користь Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради заборгованість з орендної плати у розмірі 120 142, 75 грн та пеню у розмірі 7 472,06 грн; зобов`язати приватного нотаріуса ДМНО Орлова О.А. повернути балансоутримувачу КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради комунальне нерухоме майно - нежитлове приміщення загальною площею 58 кв.м, розташоване за адресою: м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, 113 (раніше - м. Дніпропетровськ, вул.. Героїв Сталінграду, 113) за актом приймання-передачі відповідно до умов договору оренди № 557-ДКП/12 від 05 грудня 2012 року; вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 07 лютого 2023 року позов Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, поданим в інтересах держави прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра задоволено.
Стягнуто з приватного нотаріуса ДМНО Орлова О. А. на користь Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради заборгованість з орендної плати у розмірі 120 142,75 грн. та пеню у розмірі 7 472,06 грн., а всього - 127 614,81 грн; зобов`язано приватного ДМНО Орлова О.А. повернути балансоутримувачу КП «Обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпровської міської ради нежитлове приміщення загальною площею 58 кв.м. розташоване за адресою: м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, 113, за актом приймання-передачі відповідно до умов договору оренди № 557-ДКП/12 від 05 грудня 2012 року; стягнуто з приватного нотаріуса ДМНО Орлова О. А. на користь, з урахуванням виправлення описки відповідно ухвали Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 06 квітня 2023 року, Дніпропетровської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 3842 грн.

В апеляційній скарзі приватний нотаріус ДМНО Орлов О.А. просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на неналежне встановлення всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, неналежну оцінку доводів учасників справи, порушення норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування доводів скарги, зокрема зазначено, що судом першої інстанції не надано оцінки правильності визначення прокурором органу, на який державою покладався б обов`язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов`язаних із захистом інтересів держави. Зазначено, що з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд першої інстанції погодився із заявленою позивачем сумою стягнення заборгованості з орендної плати, однак, розрахунку, з якого суд виходив про задоволенні грошових вимог, у мотивувальній частині рішення не наведено. Щодо тверджень в позові про відсутність будь-якої орендної плати за оренду комунального майна упродовж всього терміну дії договору та надалі після його закінчення, зазначено, що відповідач з моменту укладання договору оренди від 05 грудня 2012 року по даний час сплачує щомісячну орендну плату на рахунок балансоутримувача об`єкта оренди, відповідно контрагент отримуючи грошові кошти погоджувався з фактичним правом на користування об`єкта оренди. У вирішенні спору між сторонами договору, що стосується питань орендної плати та (або) припинення договору оренди від 05 грудня 2012 року, слід виходити, зокрема, з того, що належне виконання орендарем договору оренди презюмується, якщо орендодавцем не буде доведе інше. 
Зазначено, що суд першої інстанції та прокурор при поданні позову, виходили з припинення договору оренди від 05 грудня 2012 року , саме 05 грудня 2013 року, в наслідок закінчення терміну його укладення, що суперечить існуючим правовідносинам сторін. З посиланням на зміст статей 759, 763, 764 ЦК України, ст. 291 ГК України, Закону України «Про оренду державного чи комунального майна», зазначає, що для продовження дії договору не вимагається обов`язкового укладення нового договору або внесення змін до нього.
Зазначено, що вимоги позивача, що сформульовані прокурором, суперечать та не відповідають вимогам закону, у зв`язку з обранням неправильного способу захисту порушеного права. Також, зазначено, що в порушення вимог ст. 175 ЦПК України, в позові не зазначено, що Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради - орендодавець за договором оренди від 05 грудня 2012 року, двічі звертався з аналогічними позовами до відповідача, що не досліджено судом першої інстанції.Також, судом першої інстанції розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в порушення норм процесуального права. 
Крім того, просить апеляційний суд дослідити документи, які містять дані про оплату відповідачем 50% від загальної суми орендної плати на рахунок балансоутримувача, що мають значення для вирішення справи, оскільки справа розглянута за правилами спрощеного провадження, що позбавило відповідача можливості надати свої заперечення проти позовних вимог, або будь-яких пояснень третьої особи, які також відсутні. 

У відзиві на апеляційну скаргу виконуючий обов`язки керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Вишнивецький Р.О. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, як законне та обґрунтоване, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права. 
Щодо підстав представництва прокурором інтересів держави у даній справі та правильності визначення сторін у справі, зокрема зазначено, що порушення інтересів держави у даному випадку полягає у неналежному виконанні приватним нотаріусом зобов`язань за договором оренди комунального майна та порушенні встановленого законодавством порядку використання майна комунальної власності, принципу його оплатності, у зв`язку з чим порушено як майнові, так і економічні інтереси держави в особі Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради щодо отримання орендної плати, що суттєво порушує економічні інтереси держави та викликає необхідність захисту її інтересів. Зважаючи на те,що несплата відповідачем орендної плати призводить до ненадходження коштів до місцевого бюджету,нераціонального використання об`єкта комунальної власності та неефективного управління цим об`єктом,що суттєво порушує економічні інтереси держави,виникає необхідність захисту інтересів держави. Тож,правовідносини,пов`язані з володінням та користуванням об`єктами комунальної власності,становлять суспільний інтерес,а безоплатне їх використання,такому суспільному інтересу не відповідає. Дніпровською міською радою орендодавцем комунального майна визначено Департамент корпоративних прав та правового забезпечення з покладанням відповідних повноважень по контролю та забезпеченню ефективного використання такого майна, правонаступником якого є Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради, який на момент судового розгляду, є органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Оскільки Департаментом корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради, а у подальшому Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради, не вжито належних та дієвих заходів, спрямованих на захист інтересів територіальної громади міста, зокрема щодо стягнення заборгованості та повернення орендованого майна, що свідчить про неналежне здійснення суб`єктом владних повноважень своїх функції та обумовлює підстави представництва прокурором інтересів держави у суді відповідно до вимог ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України « Про прокуратуру». Враховуючи, що повернення комунального майна балансоутримувачу не призводить до задоволення його майнових інтересів, то саме КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради зазначено, як третю особу у справі, як фактичного балансоутримувача спірного майна. 
Щодо розрахунку суми заборгованості орендної плати, зокрема зазначено, що відповідно до умовами договору оренди від 05 грудня 2012 року передбачено, що користуванням об`єктом оренди сплачується орендна плата: 50% від загальної суми орендної плати до загального фонду міського бюджету, 50% загальної суми орендної плати на рахунок балансоутримувача. У зв`язку з невиконанням належним чином орендарем взятих на себе зобов`язань, щодо сплати орендних платежів, з урахуванням строку позовної давності, заборгованість з орендної плати за період з 16 липня 2016 року про 16 липня 2019 року складає 120 142,75 грн, яку визначено, як різницю між сумою заборгованості за період з 15 липня 2012 року по 16 липня 2019 року у розмірі 269 590,71 грн та сумою заборгованості за період з 15 липня 2012 року по 15 липня 2016 року у розмірі 149447,96 грн. Згідно з розрахунком, наданим Управлінням з питань комунальної власності Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, пеня за період з 16 серпня 2018 року по 16 липня 2019 року становить 7472,06 грн. Щодо тверджень скаржника про своєчасну та повну сплату орендної плати, зазначено, що відповідно до квитанції, що надані відповідачем до суду першої інстанції разом із відзивом на позов, приватним нотаріусом сплачувались кошти лише балансоутримувачу, в той час, як предмет позову стосується тієї частини орендної плати, яка справляється на користь орендодавця.
Щодо відсутності пролонгації договору оренди, зокрема зазначено, що виходячи із фактичних обставин виконання договору оренди від 05 грудня 2012 року та відсутності повної оплати за оренду комунального майна упродовж усього терміну дії договору і надалі після його закінчення, приватний нотаріус, як орендар комунального майна , не набув переважного права на переукладання цього договору. Відповідачем було проігноровано листи позивача щодо закінчення строку дії договору та необхідності сплати заборгованості з орендної плати, з метою переукладання договору оренди відповідач не звертався, що також, свідчить про відсутність пролонгації договору оренди на новий термін. Зазначене, скаржником в апеляційній скарзі не спростовано, документи, які б підтверджували виконання відповідачем умов укладеного договору оренди та сплати орендної плати, не надано. 
Інші учасники судового розгляду правом надання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися . Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні апеляційного суду представник Дніпропетровської обласної прокуратури Волкогон Т.В. підтримала доводи відзиву на апеляційну скаргу ,просила апеляційну скаргу залишити без задоволення,рішення суду залишити без змін. Представник КП «Міські активи »Дніпровської міської ради Сочнева А.В. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення,рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Інші учасники  судового розгляду у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду (т. 2. а.с. 153-155). Приватний нотаріус ДМНО Орлов О.А. надав до суду апеляційної інстанції письмові пояснення,заяву та клопотання ,пов`язані з розглядом справи,які не були заявлені з поважних причин одночасно з поданням апеляційної скарги,у зв`язку з їх виникненням після дати звернення з апеляційної скарги :1.копію складеного і підписаного ним 05 червня 2023 року проекту акта приймання-передачі орендованого майна,та документи,що підтверджують надіслання його примірників орендодавцю та балансоутримувачу;2.копію додатку до реєстраційного посвідчення № 132 від 04 червня 1997 року з відміткою про зміну робочого місця приватного нотаріуса,внесеною на підставі сертифікації робочого місця приватного нотаріуса від 11 травня 2023 року,що підтверджує звільнення ним орендованого приміщення за договором оренди № 557-П/12 від 05 грудня 2012 року та зміну адреси його місцезнаходження. Просив ці докази дослідити та піддати оцінці. Розгляд справи здійснити за його відсутністю (т.2.а.с.181-182,185-190). 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду , дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким вимогам закону судове рішення відповідає .
Обставини справи,встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції .
Так, встановлено, що 05 грудня 2012 року між Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради та ПН ДМНО Орловим О.А. (орендар) був укладений договір оренди нерухомого майна № 557-ДКП/12 (т.1.а.с.11-16).
Відповідно до п. 1.1. договору оренди, з метою ефективного використання комунального майна, орендодавець на підставі рішення міської ради від 21 березня 2007 року № 41/11 із змінами та доповненнями, передає, а орендар приймає у строкове, платне користування комунальне нерухоме майно нежитлове приміщення, загальною площею 58, 0 кв. м., що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ ( м. Дніпро), вул. Г. Сталінграда (пр. Б. Хмельницького), 113 , на першому поверсі 5-6 ти поверхового будинку, вартість якого, згідно з незалежною оцінкою становить 192431 грн, без ПДВ.
В пунктах 2.5, 2.6., 2.7., 5.5. договору сторони встановили, що у разі припинення договору об`єкт оренди повертається протягом 5 календарних днів з дати припинення договору у належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати балансоутримувачу збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди з вини орендаря. Один екземпляр такого акта приймання-передачі надається орендодавцю.
Орендар зобов`язаний повернути об`єкт оренди за актом приймання-передачі об`єкта оренди, підписаним балансоутримувачем, орендодавцем та орендарем. Майно вважається поверненим з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі об`єкта оренди.
Обов`язок щодо складання акта приймання-передачі при передачі об`єкта в оренду покладається на балансоутримувача, а при повернення об`єкта з оренди - на орендаря.
У пункті 3.2. договору закріплено, що розмір орендної плати відповідно до розрахунку орендної плати, що є невід`ємною частиною цього договору, становить 3207,18 грн. без ПДВ (базова за жовтень місяць 2012 року).
Згідно п.3.3 договору за користування об`єктом оренди орендар сплачує орендну плату, яку спрямовує: 50% від загальної суми орендної плати у розмірі 1603,59 грн до загального фонду міського бюджету; 50 % від загальної суми орендної плати у розмірі 1603,59 грн. на рахунок балансоутримувача об`єкта оренди.
Відповідно до п. 5.2. договору, орендар зобов`язаний своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату за весь час фактичного використання об`єкту оренди до дати підписання акту приймання-передачі об`єкта оренди, включно.
Згідно акту-приймання передачі, об`єкт оренди був переданий відповідачу 05 грудня 2012 року.
Відповідно до п. 9.2. договору оренди, за несвоєчасну сплату орендної плати орендар зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від несплаченої суми орендної плати за кожен день прострочення платежу у співвідношенні, визначеному у п. 3.3. цього договору. 
Відповідно до п.10.1 договору -цей договір діє з 05 грудня 2012 року по 05 грудня 2013 року .
Пунктом 10.3 договору передбачено переважне право орендар ,який належним чином виконував свої обов`язки ,після закінчення терміну дії договору оренди за інших рівних умов на переукладання договору оренди на новий термін .
Умови договору оренди на новий строк встановлюються за домовленістю сторін .У разі недосягнення домовленості щодо умов договору переважне право орендаря на переукладання договору припиняється .
У разі відсутності протягом одного місяця заяви від орендаря про переукладання договору оренди на новий термін після отримання листа від орендодавця про закінчення терміну дії договору оренди вважається припиненим з наслідками ,передбаченими п.5.5. цього договору (п.10.4.договору).
Дія договору припиняється,серед іншого ,внаслідок : закінчення терміну ,на який його було укладено; не внесення орендарем орендної плати протягом трьох місяців підряд (п.11.1 договору).
Відповідно до п.12.5. договору у випадку припинення дії цього договору орендна плата сплачується орендарем до дати фактичного повернення об`єкта оренди за актом приймання передачі. 
Судом встановлено, що відповідач не сплачував орендну плату у встановленому порядку та розмірі. 
Згідно розрахунку заборгованості станом на 16 липня 2019 року, заборгованість ПН ДМНО Орлова О.А. з орендної плати за період з 16 липня 2016 року по 16 липня 2019 року складає 165 338,66 грн. Позивач просив стягнути орендну плату у розмірі 120 142,75 грн.(т.1.а.с.19-20).
Розрахунок пені обрахований за період з 16 липня 2018 року по 16 липня 2019 року (т.1.а.с.21) виходячи з формули : сума основного боргу х кількість днів за період нарахування пені х подвійну облікову ставку НУБ % .
Задовольняючи позов, в межах вимог та на підставі поданих учасниками справи доказів, суд першої інстанції дійшов до висновку, про обгрунтованість та доведеність заявлених вимог. 
Апеляційний суд погоджується із наведеними висновками суду першої інстанції, оскільки судом правильно встановлено фактичні обставини справи та доказам, наявним у справі, надано належну правову оцінку.
Протилежного,  відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, відповідачем доведено не було та не спростовано . 
На спростування доводів апеляційної скарги слід зазначити про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» відносини щодо оренди майна, що перебуває у комунальній власності регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Згідно з положеннями ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.
Згідно ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови(пункти),визначені на розсуд сторін і погоджені ними ,та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
В силу ст. ст.526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
У відповідності до приписів ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.
У ст. 549 ЦК України встановлено, що пенею є вид неустойки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Встановлення сторонами у договорі відповідальності за невиконання грошового зобов`язання у виді пені відповідає ст. 551 ЦК України та вимогам ст. ст. 1,3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», яким передбачено, що пеня встановлюється у договорі між сторонами, а при сплаті пені її розмір не повинен перевищувати подвійну облікову ставку НБУ, яка діяла в період нарахування.
Відповідно до ст. 625 ЦК  України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.
Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       З врахуванням предмету даної справи, апеляційний суд вважає, що зібрані докази дозволили встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.          
Доводи, наведені в апеляційній скарзі висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів, яким надана належна оцінка судом першої інстанції.
Встановлено,що відповідачем всупереч умовам укладеного договору оренди нерухомого майна,що належить до комунальної власності територіальної громади міста, № 557-ДКП/12 від 05 грудня 2012 року взяті на себе зобов`язання щодо сплати орендної плати не виконано . Надані відповідачем квитанції не свідчать про перерахування грошових коштів на користь міського бюджету, а тому відхиляються судом апеляційної інстанції .
Відповідно до розрахунку заборгованості з орендної плати ,що підлягала перерахуванню до державного бюджету за договором оренди № 557-ДКП/12 від 05 грудня 2012 року приватний нотаріус ДМНО Орлов О.А. має заборгованість з орендної плати . Позовні вимоги заявлені в межах строку позовної давності ,де заборгованість з орендної плати за період з 16 липня 2016 року по 16 липня 2019 року складає 120 142,75 грн, яку визначено як різницю між сумою заборгованості за період з 15 липня 2012 року по 16 липня 2019 року та сумою заборгованості за період з 15 липня 2012 року по 15 липня 2016 року у розмірі 149 447,96 грн (269 590,71 грн - 149 447,96 грн = 120 142,75 грн ).Доводи апеляційної скарги щодо відсутності розрахунку заборгованості спростовуються дослідженими матеріалами справи (т.1.а.с.19-20,60-61). 
Крім того, не є слушними доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права через розгляд справи в порядку спрощеного провадження, оскільки з матеріалів справи вбачається ,що ухвалою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 03 лютого 2020 року (т.1.а.с. 112) розгляд справи призначено за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Також, вбачається, що 18 червня 2020 року ухвалою суду першої інстанції закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду з викликом учасників процесу (т.1.а.с.135). Відповідачем по справі приватним нотаріусом ДМНО Орловим О.А. надавалася зустрічна позовна заява про стягнення вартості поліпшення орендного майна 26 серпня 2020 року (т.1.а.с.146-152) та клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання зустрічного позову по справі, заперечення представника відповідача адвоката Яковлевої М.І.(т.1.а.с.209-210); клопотання представника відповідача про надання до матеріалів справи доказів (т.2.а.с.25-26). Ухвалою від 01 березня 2022 року судом першої інстанції (т.2.а.с.39-41) у задоволенні клопотання про поновлення строку відмовлено та зустрічну позовну заяву повернуто заявнику. Крім того, 26 грудня 2022 року стороною відповідача надавались заперечення на позовну заяву ,відповідно яких просили у задоволенні позовних вимог про зобов`язання повернути майно відмовити( т.2 .а.с.83-84). Вбачається, що відзив на позовну заяву надавався приватним нотаріусом ДМНО Орловим О.А. (т.1.а.с.49-51) 19 листопада 2019 року. Платіжні доручення та квитанції про сплату за оренду нерухомого майна,відповідно яких : одержувач : КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю « Дніпропетровської міської ради,були досліджені судом першої інстанції (т.1.а.с.62-78).
Також вбачається,що Дніпропетровською міською радою орендодавцем комунального майна визначено Департамент корпоративних прав та правового забезпечення з покладенням відповідних повноважень по контролю та забезпеченню ефективного використання такого майна, правонаступником якого є Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради .Згідно з п.2 Порядку передачі майна,що належить до комунальної власності територіальної громади міста,затвердженим рішенням Дніпровської міської ради № 19/10 від 06 квітня 2011 року, департамент корпоративних прав та правового забезпечення яке перебуває у комунальній власності єдиним орендодавцем нерухомого майна,яке перебуває у комунальній власності територіальної громади .Пунктом 11.1 вказаного Порядку визначено,що контроль за надходженням орендної плати до міського бюджету покладається на орендодавця. Відповідно до п.1.1. Положення про департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради ,затвердженого рішенням Дніпропетровської міської ради № 29 /8 від 18 травня 2016 року ,департамент по роботі з активами Дніпропетровської міської ради згідно з рішенням Дніпропетровської міської ради від 16 березня 2016 року № 7/3 « Про затвердження структури Дніпропетровської міської ради та її виконавчих органів « є виконавчим органом Дніпропетровської міської ради і правонаступником прав та обов`язків (у тому числі майнових,фінансових,немайнових і корпоративних)департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради у зв`язку з його реорганізацією з припиненням шляхом перетворення,крім повноважень щодо представлення інтересів територіально громади міста Дніпропетровська у судових органах усіх інстанціях та юрисдикцій та у виконавчих провадженнях,супроводження яких здійснювалося працівниками управління правового забезпечення департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради .У подальшому ,у зв`язку з прийняттям рішення міської ради від 07 вересня 2016 року № 39/13 « Про внесення змін до деяких рішень міської ради у зв`язку із зміною географічних назв» ,рішенням від 01 грудня 2016 року № 66/16 « Про затвердження Положення про департамент по роботі з активами дніпровської міської ради « таким виконавчим органом та правонаступником став департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради. Таким чином,на момент судового розгляду Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради є органом ,уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. 
Слід зауважити,що у постанові Верховного Суду від 16 квітня 2019 року у справі № 910/3486/18 суд дійшов висновку ,що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється у разі,якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює відповідний орган .При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини ,за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів .Відповідно правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18 квітня 2019 року у справі № 906/506/18,від 11 квітня 2019 року у справі № 904/583/18,від 13 лютого 2019 року у справі № 914/225/18,від 21 травня 2019 року у справі № 921/31/1. 
У позовній заяві міститься обґрунтування підстав для представництва інтересів держави (т.1.а.с.1-8).
Судом встановлено,що Департамент корпоративних прав та правового забезпечення Дніпровської міської ради звертався до суду з позовом до приватного нотаріуса ДМНО Орлова О.А.(справа № 175/5131/13-ц) ,про те ухвалою від 20 листопада 2013 року Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області (т.1.а.с.61) було відмовлено у відкритті провадження з тих підстав,що спори між юридичними особами повинні розглядатися господарськими судами у порядку господарського судочинства ,а тому вимоги не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства. Департамент погодився із зазначеним судовим рішенням та не оскаржував його у апеляційному порядку ,всупереч підставам та можливостям оскарження вказаного судового рішення ,що обумовлено встановленим законодавством вимогам до здійснення приватної нотаріальної діяльності як незалежної професійної діяльності самозайнятої фізичної особи, несумісної зі здійснення підприємницької діяльності .
В подальшому Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради ,як правонаступник Департаменту корпоративних прав та правого забезпечення Дніпропетровської міської ради ,у 2018 році звернувся із позовом до приватного нотаріуса ДМНО Орлова О.А. у порядку господарського судочинства .Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2018 року у справі № 904/4961/18 Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради відмовлено у відкритті провадження за позовом до приватного нотаріуса з обгрунтуванням того,що приватний нотаріус не належить до суб`єктів господарювання,є фізичною особою,яка здійснює незалежну професійну нотаріальну діяльність,а тому заявлені позовні вимоги розглядаються у порядку цивільного судочинства. Звернення прокурора до суду обґрунтоване неналежним здійсненням уповноваженим органом захисту порушених інтересів держави,що на теперішній час призвело до спливу строків позовної давності за частиною заборгованості з орендної плати за користування приватним нотаріусом ДМНО Орловим О.А. нерухомим майном комунальної власності за період з 15 липня 2012 року по 15 червня 2016 року у розмірі 149 447,96 грн, а безоплатне володіння та користування нерухомим майном комунальної власності,що належить територіальній громаді міста Дніпра. 
Також,вбачається,що звертаючись з вказаним позовом прокурор ставить питання про стягнення заборгованості за останні три роки та повернення майна,що спростовує доводи скаржника щодо не встановлення судом аналогічних справ зі спору між тими самими сторонами,про той же предмет і з тих самих підстав. 
Крім того,судом апеляційної інстанції відхиляються надані 05 червня 2023 року копія складеного і підписаного приватним нотаріусом ДМНО Орловим О.А. проекту акта приймання-передачі орендованого майна,та документи,що підтверджують надіслання його примірників орендодавцю та балансоутримувачу; копія додатку до реєстраційного посвідчення № 132 від 04 червня 1997 року з відміткою про зміну робочого місця приватного нотаріуса,внесеною на підставі сертифікації робочого місця приватного нотаріуса від 11 травня 2023 року,що підтверджує звільнення ним орендованого приміщення за договором оренди № 557-П/12 від 05 грудня 2012 року та зміну адреси його місцезнаходження,як такі ,що подані після винесення оскаржуваного судового рішення від 07 лютого 2023 року та не потребують правового обґрунтування (т.2.а.с.185-190). 
Вбачається,що судом першої інстанції надано обґрунтування рішення саме за конкретними обставинами справи та аргументами сторін, які мають правове значення для вирішення спору.         
        Розглядаючи справу, суд першої інстанції  повно і всебічно дослідив обставини справи, дав належну оцінку наданим  сторонами доказам в їх сукупності, правильно встановивши обставини справи, правильно визначив природу спірних правовідносин і дійшов обгрунтованого висновку про  задоволення позову , про що ухвалив відповідне рішення. 
Наведені в апеляційній скарзі доводи, зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанцій стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують. Аргументи відзиву на апеляційну скаргу є цілком прийнятними. 
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).
Отже, доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення , не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а тому рішення підлягає залишенню без змін відповідно до положень статті 375 ЦПК України. 
Також слід зазначити, що у зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення понесені відповідачем судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 374,375,381,382 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Орлова Олега Анатолійовича - залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 07 лютого 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.
Повний текст постанови складений 16 червня 2023 року . 

Судді: