Справа № 303/1498/21

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        15 травня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого                                судді КОНДОРА Р.Ю.
суддів                                        КОЖУХ О.А., МАЦУНИЧА М.В.
за участю секретаря                ГУСОНЬКИ З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу № 303/1498/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»» та державного реєстратора Тячівської міської ради Тячівського району Закарпатської області Лазар Діани Василівни про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»» на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 24 травня 2021 року, повний текст якого складено 24 травня 2021 року, головуюча суддя Гутій О.В., -

встановив:

24.02.2020 ОСОБА_1 звернувся до Мукачівського міськрайонного суду із зазначеним позовом до ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста» та державного реєстратора Тячівської міської ради Лазар Д.В. мотивуючи таким.
На початку лютого 2021 року йому стало відомо, що власником нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та належало йому на праві власності, є ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста».
Згідно з витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.09.2019 № 179723701 право власності на вищевказане майно за ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста» зареєстроване 03.09.2019. Державний реєстратор Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Д.В. прийняв 04.09.2019 рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 48514730.
Підставою виникнення права власності відповідача на нерухоме майно є договір про відступлення прав за договором іпотеки від 26.03.2019, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А. за реєстровим № 254. 
З рішенням держреєстратора позивач не згідний, вважає таке прийнятим із порушення вимог законодавства, зокрема:
без його згоди, оскільки повідомлення ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста» про намір звернути стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб позивач не отримував, бо перебував за межами України, тоді як набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку можливе лише після спливу 30 днів з моменту одержання іпотекодавцем вимоги про усунення порушення (ст. 35 Закону України «Про іпотеку»);
на момент набуття права власності на предмет іпотеки оцінка майна не була проведена, тоді як це вимагається законом (ст. 37 Закону України «Про іпотеку»);
заміна сторони (стягувача) не була здійснена належним чином, тому ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста» не мало права звертатися до державного реєстратора;
на момент переходу права власності на нерухоме майно до ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста» заборгованість за кредитним договором була відсутня, що підтверджується довідкою органу ДВС.
Посилаючись на ці обставини, на норми Законів України «Про іпотеку», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо іпотеки, порядку звернення стягнення на предмет іпотеки і порядку державної реєстрації такого звернення стягнення та права власності на нерухоме майно, на інші норми законодавства, позивач ОСОБА_1 просив:
визнати протиправним і скасувати рішення державного реєстратора Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Д.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), від 04.09.2019, індексний номер 48514730, про реєстрацію за ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»», код ЄДРПОУ 41264766, права приватної власності на будівлю, аптеку за адресою: АДРЕСА_1 ;
скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності від 03.09.2019 № 33071828 на нерухоме майно, реєстраційний номер 1906752421227, а саме на будівлю, аптеку за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»».

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 24.05.2021 позов задоволено:
визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Д.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), від 04.09.2019, індексний номер 48514730, про реєстрацію за ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»», код ЄДРПОУ 41264766, права приватної власності на будівлю, аптеку за адресою: АДРЕСА_1 ;
скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності від 03.09.2019 № 33071828 на нерухоме майно, реєстраційний номер 1906752421227, а саме на будівлю, аптеку за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»»;
стягнуто з ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста» та з державного реєстратора Тячівської міської ради Лазар Д.В. з кожного по 908,00 грн судового збору на користь ОСОБА_1 .

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із його обґрунтованості та доведеності щодо відсутності правових підстав для набуття іпотекодержателем у порядку позасудового врегулювання права власності на спірний предмет іпотеки за відсутності боргу та без повідомлення іпотекодавця, який обрав належний спосіб захисту свого права.

Відповідач ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста» оскаржив рішення суду як незаконне та необґрунтоване, просить рішення скасувати, в позові відмовити.

Позивач ОСОБА_1 подав відзив на апеляцію позивача, в якому вказує на її необґрунтованість, просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідач ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста» подав заперечення проти доводів відзиву позивача ОСОБА_1 .

Правова позиція та доводи відповідача ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста» в апеляційній скарзі і в запереченнях проти відзиву позивача  ОСОБА_1 на скаргу зводяться до такого.
Суд першої інстанції розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження, на що не мав процесуальних підстав, оскільки справа з огляду на її обставини та предмет позову не належить до малозначних. Це унеможливило належне і повне з`ясування обставин справи та перевірку доводів сторін.
Висновок суду про відсутність заборгованості позивача за кредитним договором ґрунтується на наданій тим копії довідки від 25.06.2014 за підписом голови ліквідаційної комісії ПАТ «Банк Форум» Шевченко О.В., яка не є належним доказом щодо такої обставини, позаяк не є первинним бухгалтерським документом. Крім того, зважаючи на процедуру ліквідації банку довідка станом на відповідну дату могла бути видана лише уповноваженою на ліквідацію банку особою, призначеною Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, а саме – ОСОБА_2 .
Відповідь на адвокатський запит, надана начальником Мукачівського РВ ДВС М. Гарапком 22.02.2021 за № 19-6.38/ про те, що згідно постанови держвиконавця від 31.07.2014 виконавчий лист, виданий 03.08.2011 Мукачівським міськрайонним судом у справі № 2-2483/11, повернуто стягувачу на підставі ст. 39 п. Закону України «Про виконавче провадження» (повне погашення згідно довідки стягувача) теж не є належним доказом у справі, оскільки містить 17 помилок у назві органу ДВС, номер виконавчого провадження в листі відсутній, станом на 31.07.2014 стаття 39 указаного закону містила лише 6 пунктів і стосувалася питань зупинення виконавчого провадження, підпис особи, яка начебто підписала лист, виконаний за допомогою факсиміле і його ледь видно.
Суд першої інстанції не дав належної оцінки цим наданим стороною документам. До того ж, зміст начебто відповіді органу ДВС на адвокатський запит спростовується належною відповіддю цього ж органу ДВС про те, що на виконання вищезгаданого виконавчого листа в органі ДВС взагалі не перебувало виконавче провадження. 
Визначена законодавством процедура державної реєстрації набуття права власності на предмет іпотеки в порядку позасудового врегулювання не вимагала оцінки предмета іпотеки на момент вчинення реєстраційної дії, а інші передбачені процедурою документи були надані стягувачем державному реєстратору і знаходяться в реєстраційній справі, яка не витребовувалася і не досліджувалася судом. Тим часом, встановити обґрунтованість твердження про відсутність вимоги іпотекодержателя до іпотекодавця про усунення порушення та повідомлення про наступне звернення стягнення на предмет іпотеки можливо лише дослідивши матеріали реєстраційної справи.

Позивач ОСОБА_1 окрім доводів, якими мотивувався позов, зазначає таке.
У межах періоду, в який банком була видана довідка про відсутність заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором, уповноваженою особою був саме ОСОБА_3 , а ОСОБА_2 була призначена пізніше.
Стосовно відповіді органу ДВС на адвокатський запит, то відповідач під час розгляду справи судом першої інстанції на її начебто неналежність не вказував, клопотань про витребування доказів для перевірки відповідних обставин не заявляв, а міркування про граматичні помилки в документі є суб`єктивними. Суд вирішив справу на підставі наявних доказів.
Незаконність державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за відповідачем не була ним спростована.

Заслухавши доповідь судді, пояснення: у порядку ст. 212 ЦПК України представника відповідача ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста» адвоката Перегудова І.В., який апеляцію підтримав, присутнього в залі судового засідання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Печунки В.О., який скаргу не визнав, обговоривши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до такого.

Апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, не робить висновків щодо відповідача державного реєстратора Лазар Д.В. по суті і бере до уваги відповідні пов`язані факти і обставини, оскільки це необхідно для розгляду апеляції, водночас апеляційний суд не зв`язаний доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права (ст. 367 ч.ч. 1, 4 ЦПК України).

Спірні правовідносини регулюються нормами закону щодо забезпечення кредитних зобов`язань іпотекою, щодо права власності та державної реєстрації речових прав на нерухоме майно в редакції, що була чинною на час виникнення відповідних юридичних фактів.

За приписами ст. 3 ч. 1 п.п. 2, 3, 5, 6, ст. 11, ст. 12 ч. 1, ст.ст. 13, 14, 15, 16, ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст. 3 ч.ч. 1, 3, ст. 4 ч. 1, ст.ст. 12, 13, 19, ст.ст. 43, 44, 49, 76-82 ЦПК України:
загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність;
кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів;
особа діє у цивільних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, обачно, передбачаючи наслідки;
при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, зловживання цивільними і процесуальними правами не допускається;
сторони в цивільних відносинах є юридично рівними, у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені ч.ч. 2-5 ст. 13 ЦК України, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом;
цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються цивільними та процесуальними правами, реалізують право на судовий захист;
кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, і зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень;
доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлено, що 09.04.2008 Акціонерний комерційний банк «Форум» уклав з ОСОБА_1 кредитний договір № 0138/08/26-CL, на підставі якого надав кредит у сумі 18000,00 дол. США на строк по 06.04.2018 зі сплатою за користування коштами 13% річних (а.с. 14-15).

Виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором від 09.04.2008 № 0138/08/26-CL було забезпечено іпотекою нерухомого майна – будівлі аптеки загальною площею 39,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і належить позичальнику ОСОБА_1 на праві приватної власності, про що був укладений договір іпотеки без номера, що був посвідчений 09.04.2008 приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Попович В.В. за реєстровим № 2011 (а.с. 12-13, 211-212).

Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в разі порушення позичальником зобов`язань за кредитним договором сторони договору іпотеки АКБ «Форум» і ОСОБА_1 урегулювали, зокрема, так:
звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або відповідно до іпотечного застереження про задоволення вимог іпотекодержателя (п. 5.4.);
у разі порушення умов кредитного договору та/або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення; у цьому документі зазначається … вимога про усунення порушення не пізніше 30-денного строку та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги; якщо протягом установленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього договору та Закону України «Про іпотеку» (п. 5.5.);
іпотекодавець надає згоду іпотекодержателю на залишення ним предмета іпотеки за собою за початковою оцінкою у випадку, якщо аукціон (прилюдні торги) оголошено таким, що не відбувся (п. 5.7.);
сторони … дійшли згоди вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі застереження, що міститься у цьому договорі (п. 6.1.);
сторони дійшли згоди, що задоволення вимог іпотекодержателя може здійснюватися шляхом: передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (п. 6.3.);
у випадку прийняття рішення іпотекодержателем про задоволення своїх вимог шляхом набуття права власності на предмет іпотеки та відмови іпотекодавця від укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, застереження в цьому договорі є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки (п. 6.4.).

Зважаючи на характер справи і предмет позову, виконуючи завдання цивільного судочинства та порядком перевірки доводів сторін, з`ясування обставин справи і сприяння сторонам у реалізації їхніх процесуальних прав та виконанні процесуальних обов`язків (ст. 2 ч. 1, ст. 12 ч. 5, ст. 214 ч. 2, ст. 263 ч. 5 ЦПК України) на стадії апеляційного розгляду справи суд на виконання ухвал від 29.11.2021 і від 20.03.2022 про витребування та про тимчасове вилучення доказів (а.с. 167-168, 201-203) отримав матеріали реєстраційної справи державного реєстратора Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Д.В. № 1906752421227 щодо державної реєстрації права власності будівлі аптеки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста» (а.с. 210-217, 229-233 «а»). Апеляційним судом отримані також інші документи, необхідні для з`ясування обставин справи та перевірки доводів сторін.

Отриманими документами підтверджується, що 26.03.2019 ПАТ «Банк Форум» уклало з ТОВ «Фінансова компанія «Веста»» договір про відступлення прав за договорами іпотеки (іпотечними договорами), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А. за реєстровим № 254, на підставі якого ТОВ ФК «Веста» набуло прав нового іпотекодержателя за договором іпотеки без номера, укладеним АКБ «Форум» з ОСОБА_1 , що був посвідчений 09.04.2008 приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Попович В.В. за реєстровим № 2011 (а.с. 213-215, 230 «б»-232).

Поряд із цим, у додатку № 1 до договору про відступлення прав за договорами іпотеки (іпотечними договорами) від 26.03.2019 вказано, що договором іпотеки без номера, укладеним АКБ «Форум» з ОСОБА_1 , що був посвідчений 09.04.2008 приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Попович В.В. за реєстровим № 2011, забезпечуються зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором від 09.04.2008 № 0208/08/26-CL (а.с. 214, 231), що не відповідає номеру договору, який укладався 09.04.2008 АКБ «Форум» з ОСОБА_1 і копія якого міститься в справі.

У силу положень ст. 202, ст. 512 ч. 1 п. 1, ст. 514, ст. 517 ч. 1 ЦК України, ст. 24 Закону України «Про іпотеку» (Закон № 898-IV) та умов договору про відступлення прав за договорами іпотеки (іпотечними договорами) відбулася заміна іпотекодержателя в зобов`язаннях, що виникли з договору іпотеки від 09.04.2008, з ПАТ «Банк Форум» на ТОВ ФК «Веста», яке набуло права первісного іпотекодержателя в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

У справі міститься копія ухвали Мукачівського міськрайонного суду від 17.12.2019 у справі № 2-305/2011, якою відмовлено ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста» в заміні сторони у виконавчому провадженні у справі № 2-305/2011 за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 09.04.2008 № 0208/08/26-CL (а.с. 16, посилання в мережі Internet на Єдиний державний реєстр судових рішень https://reyestr.court.gov.ua/Review/86419430). З мотивувальної частини ухвали випливає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»» з 06.08.2019 є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста»».

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 27.09.2019 у справі № 2-2483/11 за позовом ПАТ «Банк Форум» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором замінено сторону стягувача ПАТ «Банк Форум» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»» у справі № 2-2483/11, при цьому, номер кредитного договору, за яким ТОВ ФК «Веста», правонаступником якої вказується ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста», зазначено як «0238/07/26-CL» (https://reyestr.court.gov.ua/Review/84602149).

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень заочне рішення про стягнення з ОСОБА_1 боргу за кредитним договором від 09.04.2008 «№ 0138/08/26-CL» на користь ПАТ «Банк Форум» у розмірі 196772,95 грн і судових витрат у розмірі 1820,00 грн було ухвалене Мукачівським міськрайонним судом 15.06.2011 у справі № 2-305/2011, яка в ЄДРСР облікується з реєстраційним номером «2-2483/11» (https://reyestr.court.gov.ua/Page/3, https://reyestr.court.gov.ua/Review/17089117).

Вимогою про усунення порушень основного зобов`язання від 12.04.2019 № 12/19-80 ТОВ ФК «Веста» зажадало від ОСОБА_1 сплати боргу за «договором споживчого кредиту» від 09.04.2008 з номером «0208/08/26-CL», визначеного станом на 26.03.2019 в сумі 590186,96 грн, де 484004,45 грн заборгованість за кредитом, 106182,51 грн заборгованість за простроченими процентами, та попередило, що вразі невиконання вимоги у 30-денний строк Товариство має намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому ст.ст. 37, 38 Закону України «Про іпотеку» (а.с. 217, 233).

Вказана вимога була направлена ОСОБА_1 12.04.2019 на адресу: АДРЕСА_2 рекомендованим поштовим відправленням із повідомленням про вручення, на якому є відмітка органу поштового зв`язку про вручення відправлення адресату 16.04.2019 (а.с. 216, 233 «а»).

Заперечуючи факт отримання вимоги про сплату боргу тим, що перебував за межами України, позивач ОСОБА_1 надав суду копію сторінок виданого на його ім`я 26.10.2017 паспорта громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 з відмітками про перетинання державних кордонів Литви, Естонії та Росії в окремі дати, зокрема, березня і травня 2019 року, якими не підтверджується безперервність перебування за межами України, відсутність позивача в Україні саме 16.04.2019 тощо (а.с. 17-21). Відмітки служб прикордонного контролю інших країн у паспорті не є достатніми доказами, якими підтверджуються зазначені обставини, та можуть оцінюватися в сукупності з іншими належними та допустимими доказами, яких немає, офіційної інформації органів державного прикордонного контролю України, яка б підтверджувала його відсутність в Україні 16.04.2017, позивач ОСОБА_1 суду не надав.

Відтак доводи позивача про те, що він не був повідомлений кредитором-іпотекодержателем ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста» про необхідність сплати боргу у визначений строк і про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу та відповідні висновки суду першої інстанції необґрунтовані та недоведені.

Не бере апеляційний суд у контексті справи, що розглядається, до уваги і міркування про неналежність заміни стягувача та іпотекодержателя ПАТ «Банк Форум» на правонаступника ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста». Стосовно переходу прав за договором іпотеки від первісного іпотекодержателя до наступного, то він відбувся на підставі правочину, який є правомірним, позаяк є чинним, і як такий є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 204, 629 ЦК України) та є достатнім для реалізації новим іпотекодержателем власне його права на звернення стягнення на предмет іпотеки позасудовим порядком.

Разом із цим, є істотним питання про те, зобов`язання позичальника за яким саме кредитним договором були забезпечені іпотекою, право вимоги боргу за яким саме кредитним договором було набуте новим стягувачем і борг за яким саме договором стягується позасудовим порядком правонаступником первісного кредитора та іпотекодержателя. Ці питання вимагають безспірної ясності, правової визначеності та обґрунтованості, точного документального підтвердження для державного реєстратора, яких немає, позаяк кредитні правовідносини виникли з кредитного договору від 09.04.2008 № 0138/08/26-CL, зобов`язання позичальника за кредитним договором саме з таким номером були забезпечені іпотекою належної ОСОБА_1 будівлі аптеки за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до договору іпотеки від 09.04.2008 і борг саме за кредитним договором від 09.04.2008 № 0138/08/26-CL був стягнутий заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 15.06.2011 у справі № 2-305/2011 (№ 2-2483/11), тоді як за договором від 26.03.2019 про відступлення прав за договорами іпотеки (іпотечними договорами) новий іпотекодержатель набув право вимоги за іпотечним договором, яким забезпечувалися зобов`язання позичальника за кредитним договором із номером 0208/08/26-CL.

Копію кредитного договору ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста» державному реєстратору Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Д.В. не надавало, тоді як дійсний номер кредитного договору не відповідає ані тому, що був зазначений у договорі від 26.03.2019 про відступлення прав за договорами іпотеки (іпотечними договорами), ані тому, що був зазначений у вимозі про усунення порушень основного зобов`язання від 12.04.2019.

Стверджуючи, що на момент звернення ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста» позасудовим порядком стягнення на предмет іпотеки борг за кредитним договором уже був погашений, позивач ОСОБА_1 надав суду:
копію довідки ПАТ «Банк Форум» від 25.06.2014 № 726/114, складеної на офіційному бланку банку та виданої ОСОБА_1 про те, що заборгованість за кредитом, отриманим згідно кредитного договору від 09.04.2008 № 0138/08/26-CL, погашена повністю, довідка підписана головою ліквідаційної комісії банку В.О. Шевченком (а.с. 10);
копію листа від 22.02.2021 № 19-6.38/, адресованого адвокату Печунці В.О., на якому проставлений факсимільний підпис начальника Мукачівського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) М. Гарапка, складеного на офіційному бланку, де назва органів ДВС зазначена так: «Міністерство юстиції України Пгоденно-Захщне міжрегіональне управління Мппсгерсгвакхтицп Мукачівський районний вщдидержавноївиконвчоїслужби Пюденно-Західного міжрегіональної оуправління Мппсгерсгваюстиції (м. Іванофранкевськ)»;
у листі зазначено, що стягувалася заборгованість у сумі 198492,95 грн з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» за виконавчим листом, виданим 03.08.2011 Мукачівським міськрайонним судом у справі № 2-2483/11, виконавчий «жокумент» згідно постанови державного виконавця від 31.07.2014 повернуто стягувачу «у відповідності до п. 9 ст. 39 (повне погашення згідно довідки стягувача)» (а.с. 9).

Суд першої інстанції без перевірки та з`ясування фактичних обставин прийняв ці документи як належні, допустимі, достовірні та достатні докази погашення ОСОБА_1 боргу за кредитним договором та врахував їх задовольняючи позов. Погодитись із такою оцінкою цих доказів неможливо.

Листом від 03.12.2021 № 19.6.-38/37191 Мукачівський відділ ДВС у Мукачівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) повідомив апеляційний суд, що:
з 10.02.1010 на виконанні перебувало виконавче провадження № 42296196 із примусового виконання виконавчого листа, виданого 03.08.2011 Мукачівським міськрайонним судом у справі № 2-2483/11 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 198492,95 грн на користь ПАТ «Банк Форум»;
31.07.2014 виконавче провадження закінчено, виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі ст. 47 ч. 1 п. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (стягувач перешкоджає провадженню або не здійснює авансування);
у 2017 році виконавче провадження знищено за спливом строку зберігання;
22.02.2021 на запит представника ОСОБА_1 адвоката Печунки В.О. останньому було надано відповідь про закінчення виконавчого провадження саме на підставі ст. 47 ч. 1 п. 4 Закону України «Про виконавче провадження», що її адвокат отримав під розпис;
з приводу наявності відповіді органу ДВС, яка є в цивільній справі, то її зміст не відповідає дійсності (змінено підставу повернення виконавчого документа стягувачу, форму офіційного бланку відділу), така відповідь органом ДВС не надавалася, про що було на відповідний запит повідомлено також Відділ поліції № 1 Мукачівського РУП листом від 05.10.2021 № 19.6-38/25799 (а.с. 179-180, 189, 190).

До цього листа додані, серед іншого, копії запиту адвоката Печунки В.О. від 22.02.2021, листа Мукачівського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 22.02.2021 № 19-6.38/3385 зі змістом дійсної відповіді, наданої адвокату, зокрема, про повернення 31.07.2014 виконавчого документа стягувачу на підставі ст. 47 ч. 1 п. 4 Закону України «Про виконавче провадження» з підписом адвоката про отримання відповіді та інформацію з Автоматизованої системи виконавчих проваджень щодо виконавчого провадження № 42296196, в якій зафіксовано факт повернення виконавчого документа стягувачу ПАТ «Банк Форум» відповідно до постанови держвиконавця від 31.07.2014 на підставі ст. 47 ч. 1 п. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 181-182, 188, 191-193).

Факт надання органу ДВС довідки ПАТ «Банк Форум» від 25.06.2014 № 726/114 про погашення ОСОБА_1 боргу за кредитним договором і, відповідно, врахуванням такої обставини під час виконавчого провадження жодним чином не підтверджений органом ДВС.

Згідно з відповіддю, наданою начальником Відділу поліції № 1 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області листом від 24.12.2021 № 9928/106/26/1-2021 на запит апеляційного суду, заява ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста» щодо підробки документів наразі вирішена відповідно до Закону України «Про звернення громадян», заявнику 11.10.2021 надана відповідь за вих. № 8148/106/26/1-2021 (а.с. 196).

За таких обставин і за відсутності, з огляду на обставини, документального підтвердження первинними обліковими банківськими документами факту повного погашення ОСОБА_1 боргу за кредитним договором від 09.04.2008 № 0138/08/26-CL, права кредитора і борг за яким, як випливає з реальних обставин, відступалися значно пізніше 2014 року, довідка ПАТ «Банк Форум» від 25.06.2014 № 726/114 не може слугувати належним, достовірним і достатнім доказом погашення вищезгаданого боргу.

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.09.2019 № 179723701, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 28.11.2021 № 287176074, № 287176099, № 2871176113 підтверджується, що будівля аптеки по АДРЕСА_1 зареєстрована 03.09.2019 у цілому на праві власності за ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста» на підставі:
поштового повідомлення про вручення від 12.04.2019;
договору іпотеки від 09.04.2008, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Попович В.В. за реєстровим № 2011;
договору про відступлення прав за договорами іпотеки (іпотечними договорами) від 26.03.2019, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А. за реєстровим № 254;
вимоги про усунення порушень основного зобов`язання від 12.04.2019 № 12/19-80;
рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 48514730 від 04.09.2019, Лазар Д.В., Тячівська міська рада Закарпатської області;
запис про право власності: 33071828;
реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1906572421227 (а.с. 11, 152-162).

Положення ст. 41 Конституції України, ст.ст. 11, 316, 317, 319, 321, 328, Глави 29 ЦК України передбачають, що право власності на нерухоме майно набувається в порядку, визначеному законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом; держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Тож захисту підлягає набуте в законний спосіб право власності, право на захист власник реалізує на свій розсуд, незалежно від волі інших осіб і не може бути в цьому протиправно обмежений.

Відповідно до ст.ст. 11-16, 202, 509, 525, 526, 572, 589, 590, 611, 614, 623-626, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 7, 33 Закону України «Про іпотеку» (Закон № 898-IV) цивільні права та обов`язки, що виникають з договорів, повинні належно виконуватися; позичальник зобов`язаний повернути кредитору заборговане, а той управі вимагати борг, в т.ч., вимагати виконання порушеного зобов`язання, в тому числі, за рахунок предмета іпотеки.

Закон № 898-IV у редакції, що була чинною на час укладення договору іпотеки (09.04.2008), установлював правила, за якими:
звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ст. 33 ч. 3);
у разі порушення основного зобов`язання … іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення; в цьому документі зазначається … вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги; якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону (ст. 35 ч. 1);
сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору; позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки;
договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону; визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки;
договір про задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону (ст. 36 ч.ч. 1, 2, 3);
іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки; договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки;
рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді;
іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності; у разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя (ст. 37 ч.ч. 1, 2, 3).

Ці ж визначені Законом № 898-IV правила діяли на час проведення державної реєстрації права власності ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста» на предмет іпотеки та на цей час (03.09.2019) були уточнені і/або доповнені положеннями, зокрема, про те, що:
окремий договір між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя … може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки (ст. 36 ч. 1);
договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;
право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі (ст. 37 ч.ч. 2, 3).

Такі самі правила діяли на час пред`явлення позову (24.02.2020) і розгляду його судами першої (24.05.2021) та апеляційної інстанцій (15.05.2023) за винятком того, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», який набрав чинності 17.03.2022, розділ VI Закону № 898-IV доповнено пунктом 5-2 про те, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки) … цього Закону.

Право кредитора-іпотекодержателя отримати задоволення своїх вимог за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки передбачене законом, договором і не може заперечуватися як таке, водночас належно реалізоване це право може бути лише з додержанням вимог закону та умов договору.

З огляду на викладене вище, звернення іпотекодержателем стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання могло бути здійснене як на підставі застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, так і на підставі окремого договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя.

Виходячи з конкретних обставин справи, що розглядається, та беручи до уваги сформульовані сторонами умови договору іпотеки без номера, укладеного 09.04.2008, апеляційний суд констатує, що сторони іпотечного договору реалізували свої права, що випливають із положень ст. 3 ч. 1 п. 3, ст. 6, ст. 627 ч. 1, ст. 629, ст. 638 ч. 1 ЦК України в чинній на час укладання договору редакції, та врегулювали правовідносини щодо порядку звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку прийняття рішення іпотекодержателем про задоволення своїх вимог шляхом набуття права власності на предмет іпотеки у певний конкретний спосіб, що не суперечить закону і засадам добросовісності та справедливості у цивільних відносинах.

За дійсним змістом пункту 6.4. договору іпотеки («…та відмови іпотекодавця від укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя…») набуттю іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки з метою задоволення своїх майнових вимог позасудовим порядком повинна передувати відмова іпотекодавця від укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, лише тоді застереження в іпотечному договорі є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки. Реально сторони узгодили порядок, за яким іпотекодержателю належало спочатку ініціювати укладення окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, в разі його укладення такий слугував би підставою для переходу права власності на предмет іпотеки з державною реєстрацією цього права, в разі ж відмови іпотекодавця укласти такий окремий договір підставою для набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки порядком позасудового врегулювання слугує відповідне застереження в іпотечному договорі.

Ці умови договору іпотеки є обов`язковими для сторін, новий іпотекодержатель ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста» набув своїх прав за вказаним договором іпотеки в тому ж обсязі і на тих же умовах, що існували для первісного іпотекодержателя, тож зобов`язане було приймаючи рішення про задоволення своїх вимог шляхом набуття права власності на предмет іпотеки позасудовим порядком виконати їх. У справі немає доказів виконання відповідачем узгоджених сторонами договору іпотеки особливих умов позасудового врегулювання.

За приписами законодавства щодо оформлення права власності на нерухоме майно, яке було чинним станом на 03.09.2019:

право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, порядок проведення якої встановлюється законом (ст. 182 ч.ч. 1, 4 ЦК України);
Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (Закон № 1952-IV):
державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень – це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; державна реєстрація прав, зокрема, права власності на квартиру, є обов`язковою; речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (ст. 1 ч. 1, ст. 2 ч. 1 п. 1, ст. 3 ч.ч. 1, 2, ст. 4 ч. 1 п. 1, ст. 5 ч. 1);
державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, зокрема:
відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;
наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;
перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення (ст. 10 ч. 3 п.п. 1, 2);
державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав (ст. 11 ч. 1);
датою і часом державної реєстрації прав вважається дата і час реєстрації відповідної заяви, за результатом розгляду якої державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав (ст. 18 ч. 9);

Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений Постановою КМ України від 25.12.2015 № 1277 (Порядок державної реєстрації прав):
за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації (п. 18);
державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав (п. 19);
для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину (п. 57);
для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:
1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;
2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;
3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу) (п. 61).

Попри дотримання встановлених законодавством правил щодо направлення іпотекодержателем боржнику-іпотекодавцю вимоги про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж 30-дцятиденний строк, попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги та щодо здійснення процедури звернення стягнення на предмет іпотеки після спливу вказаного вище строку з моменту одержання вимоги адресатом, державна реєстрація права власності іпотекодержателя ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста» на предмет іпотеки – будівлю аптеки по АДРЕСА_1 , що належала боржнику-іпотекодавцю ОСОБА_1 , була проведена без дотримання інших вимог законодавства.

Передусім не були виконані вимоги закону щодо перевірки державним реєстратором умов виконання відповідного правочину та документів, які створюють підстави для проведення реєстраційних дій. Договором іпотеки без номера, що був посвідчений 09.04.2008 приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Попович В.В. за реєстровим № 2011, було забезпечено виконання позичальником ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором від 09.04.2008 № 0138/08/26-CL (п. 1.1. договору), тоді як у додатку № 1 до договору про відступлення прав за договорами іпотеки (іпотечними договорами) від 26.03.2019 вказано, що цим договором іпотеки забезпечуються зобов`язання  ОСОБА_1  за кредитним договором від 09.04.2008 № 0208/08/26-CL, у вимозі про усунення порушень основного зобов`язання від 12.04.2019 № 12/19-80 був указаний «договір споживчого кредиту» від 09.04.2008 з номером 0208/08/26-CL. Копію кредитного договору № 0138/08/26-CL, укладеного 09.04.2008 АКБ «Форум» із ОСОБА_1 , державному реєстратору не було надано і в наданих апеляційному суду документах відомості про це відсутні.

Слід враховувати, що в силу положень ст.ст. 179, 181, 190, 316, 328, 509, 524, 533, 590, 632, 1054 ЦК України, прямої вказівки ст. 37 Закону № № 898-IV, обов`язкової для сторін договору іпотеки умови щодо застосування порядку, визначеного ст. 37 Закону № № 898-IV (п. 6.3. договору), беручи до уваги, що за рахунок предмета іпотеки повинні проводитися розрахунки за кредитним договором, перехід права власності на нерухоме майно може відбуватися лише з належним визначенням вартості (ціни) такого майна, яка є істотною умовою при відчуженні майна, має істотне значення для іпотекодавців, боржника, предмет іпотеки не може набуватися іпотекодержателем без установлення його вартості (ціни).

Дані щодо вартості предмета іпотеки, за якою він набувається у власність іпотекодержателем (оцінка предмета іпотеки), повинні були бути надані державному реєстратору, а останній, своєю чергою, зобов`язаний був встановити відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства.

Такі дані не були надані державному реєстратору і в справі відсутні будь-які документальні відомості про те, за якою ціною набув іпотекодержатель у власність предмет іпотеки. У цьому зв`язку апеляційний суд зауважує також, що єдиний випадок, що його сторони договору іпотеки обумовили щодо можливості залишення іпотекодержателем за собою предмета іпотеки за початковою оцінкою, пов`язується аукціоном (прилюдними торгами), що не відбувся (п. 5.7. договору), який незастосовний у спорі.

Пункт 61 Порядку державної реєстрації прав визначає основний перелік документів, які подаються державному реєстратору для здійснення реєстраційної процедури, і цей перелік не містить прямої вказівки на необхідність подання даних про оцінку предмета іпотеки, на який звертається стягнення позасудовим порядком шляхом набуття іпотекодержателем права власності на нього. Однак, перелік, який у формулюванні цього пункту Порядку державної реєстрації прав визначений як «для державної реєстрації … також подаються», не є вичерпним, оскільки слід враховувати вищевказані норми закону, умови договору, що можуть встановлювати певні додаткові для реєстрації правила чи особливості, відповідно до яких необхідним є надання й інших документів.

Таким чином, вимоги ст. 10 ч. 3 п.п. 1, 2 Закону № 1952-IV, ст. 37 Закону № № 898-IV, п. 57 Порядку державної реєстрації прав, умови п.п. 6.3., 6.4. договору іпотеки не були виконані, що виключало можливість вчинення реєстраційної дії.

Виходячи з наведеного, доводи і вимоги позову щодо незаконності позбавлення іпотекодавця ОСОБА_1 права власності на належне йому нерухоме майно (предмет іпотеки), незаконності набуття права власності на нього відповідачем ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста», незаконності оспорених рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності та запису в державному реєстрі прав слід визнати обґрунтованими та доведеними по суті.

Апеляційний суд враховує, що відповідно до норм законодавства державна реєстрація речового права як процедура є сукупністю ряду послідовних і нерозривно пов`язаних дій, юридичний факт державної реєстрації речового права є результатом послідовного вчинення таких дій, у разі заявлення вимоги про захист права, що порушується наявністю такого юридичного факту, належним способом захисту права та відповідним предметом є скасування саме державної реєстрації речового права як такої, безвідносно до елементів відповідної процедури. Особа, право якої порушене, не повинна і не може залежати від численних змін, уточнень законодавства щодо процедурних питань державної реєстрації речових прав, які не є визначальними по суті, проте, внаслідок їх запровадження, в тому числі, вже після пред`явлення позову, в ході тривалого судового процесу, тягнуть і зміну, варіативність судової практики щодо цієї процедури та її елементів у контексті питання про належний спосіб захисту права.

За приписами законодавства, яке було чинним станом:

на 03.09.2019 (день державної реєстрації оспорених обтяжень нерухомого майна):
Закон № 1952-IV:
державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку, зокрема: прийняття рішення про державну реєстрацію прав …; відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав (ст. 18 ч. 1 п.п. 5, 6);
записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав;
у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав (ст. 26 ч.ч. 1, 2);

на 24.02.2021 (день пред`явлення позову) і на 24.05.2021 (день ухвалення рішення судом першої інстанції):
Закон № 1952-IV:
положення ст. 18 ч. 1 п.п. 5, 6 залишилися без змін, а норма щодо дати і часу державної реєстрації прав були викладені в частині 13 статті 18;
норми статті 26 були викладені в істотно іншій редакції:
за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав (ч. 1);
відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню;
у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення …, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор … проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону;
ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав) (ч. 3);

на 15.05.2023 (день ухвалення рішення судом апеляційної інстанції):
Закон № 1952-IV:
положення ст. 18 ч. 1 п. 6 зазнали редакційних змін; положення ст. 18 ч. 1 п. 5, ч. 13 лишилися без змін
норми частини 1 статті 26 залишилися без змін, а норми частини 3 цієї статті були викладені в новій редакції:
відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню;
у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення …, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються;
у разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень;
при цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними;
у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення …, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав;
при цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними;
державна реєстрація прав у випадках, передбачених цією частиною, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, крім випадку скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію на підставі рішення Міністерства юстиції України, що виконується посадовою особою Міністерства юстиції України відповідно до статті 37 цього Закону (ч. 3).

Таким чином:
на день виникнення спірних правовідносин щодо державної реєстрації обтяжень нерухомого майна (03.09.2019) мета позову у вигляді скасування державної реєстрації речових прав досягалася задоволенням будь-якої з трьох вимог про скасування: рішення про державну реєстрацію прав або документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, або записів про проведену державну реєстрацію прав і вимоги про скасування рішення державного реєстратора та запису про проведену державну реєстрацію прав були заявлені;
на день пред`явлення позову, що розглядається, і на день ухвалення рішення судом першої інстанції (24.02.2021 і 24.05.2021) його мета у вигляді скасування державної реєстрації речових прав досягалася задоволенням будь-якої з трьох вимог: про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав або про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, або про скасування державної реєстрації прав і вимога про скасування рішення державного реєстратора була заявлена;
при цьому, була чинною імперативна норма частини 3 статті 26 Закону № 1952-IV, відповідно до якої ухвалення судом рішення про задоволення відповідної вимоги (вимог) допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав);
на день ухвалення рішення судом апеляційної інстанції (15.05.2023) мета позову у вигляді скасування державної реєстрації речових прав досягається задоволенням будь-якої з трьох вимог: скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав або про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, або про скасування державної реєстрації прав і вимога про скасування рішення державного реєстратора була заявлена;
при цьому, частина 3 статті 26 Закону № 1952-IV передбачає, що із ухваленням судом рішення про задоволення відповідної вимоги (вимог) відповідні права чи обтяження припиняються.

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини (ст. 10 ч.ч. 1, 10 ЦПК України). Водночас апеляційний суд зобов`язаний врахувати зміни в законодавстві, якими регулюються спірні правовідносини, та маючи на увазі необхідність визначити ефективний спосіб захисту порушеного права, забезпечити правову визначеність за результатом вирішення спору, повинен застосувати норми права, що мають імперативний характер.

Конституцією України встановлено, що:
держава відповідає перед людиною за свою діяльність (ст. 3);
в Україні визнається і діє принцип верховенства права (ст. 8);
держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності (ст. 13);
органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19);
кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб; кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ст. 55).

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (ст. 16 ч. 2 п. 10 ЦК України);
суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (ст. 16 ч. 2 абз. 2 ЦК України);
суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (ст. 21 ч. 1 ЦК України).

Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, в тому числі, рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, можуть бути оскаржені до суду (вищенаведені норми закону, а також положення Закону № 1952-IV у редакціях, чинних на всі вказані вище дати (ст. 37)).

Отже, позивач обґрунтовано поставив питання про усунення порушення його прав, а саме, про скасування державної реєстрації речових прав шляхом скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про відповідне право власності, що поряд із іншими є прямо передбаченими законом на відповідний час способами захисту цивільних прав.

Держава відповідальна за свою діяльність і зобов`язана врегулювати її в спосіб, що забезпечує чіткість, ясність і правову визначеність відповідних правовідносин, не допускає множинності, суперечливості тлумачень, зокрема, стосовно способів захисту прав, що може перешкоджати особі в реалізації права на захист. Особа не може бути позбавлена права звернутися до суду по захист у спосіб та з вимогами, прямо передбаченими чинними як загальними, так і спеціальними актами законодавства. Таке звернення до суду є конституційним правом особи.

Беручи до уваги, що з 16.01.2020 набрала чинності редакція Закону № 1952-IV, частина 3 статті 26 якого імперативно установила, що ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства, а на час апеляційного розгляду справи редакція цієї статті Закону передбачає, що із ухваленням судом рішення про задоволення відповідної вимоги (вимог) відповідні права чи обтяження припиняються, вирішуючи справу за апеляцією суд враховує, що одночасно зі скасуванням державної реєстрації прав суду в силу вимог закону та задля забезпечення правової визначеності належить припинити речове право, що було раніше зареєстроване.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 09.03.2021 провадження в справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи вирішено провести без повідомлення сторін (а.с. 30-31). Тим часом, спір про право власності на предмет іпотеки не належить до тих, які відповідно до положень ст. 19 ч.ч. 4, 6, ст. 274 ЦПК України належить розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, а розгляд судом першої інстанції цього конкретного спору за такими правилами фактично позбавив суд можливості належним чином встановити дійсні обставини, всебічно перевірити доводи сторін і вирішити спір відповідно до закону. 

Суд першої інстанції обставин, установлених під час апеляційного розгляду справи, не врахував. Суд задовольнив позов виходячи з належного підтвердження факту відсутності у позивача боргу за кредитним договором і з того, що іпотекодавець не був повідомлений про наступне звернення стягнення на предметі іпотеки, тобто, саме з тих підстав, що не знайшли свого підтвердження. Суд задовольнив позов унаслідок неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, залишивши поза увагою ряд доводів позову та дійсні обставини, що мають значення в справі, не звернувши уваги на наявні на час розгляду справи суперечності, не вживши заходів для з`ясування дійсних обставин справи. Доводи апеляції у відповідній частині заслуговують на увагу, водночас не дають підстав для відмови в позові, який належить задовольнити з інших, аніж зазначені в рішенні суду першої інстанції, підстав.

Державний реєстратор Тячівської міської ради Тячівського району Закарпатської області Лазар Д.В. не є належним відповідачем у справі, що виникла зі спору між ОСОБА_1 і ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста» з приводу права власності на предмет іпотеки, такий спір не стосується майнових прав державного реєстратора, який у спірних правовідносинах виконував від імені держави визначені нормативно реєстраційні функції. Водночас цей відповідач рішення суду не оскаржував, апеляційний суд у межах визначених процесуальних повноважень перевіряє рішення суду першої інстанції, ухвалене у спорі власне між ОСОБА_1 і ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста» і саме щодо цих сторін.

У постановленні окремої ухвали з приводу обставин, пов`язаних із використанням документів, достовірність яких ставилася під сумнів відповідачем, апеляційний суд необхідності не вбачає, позаяк відповідна інформація вже була доведена до відома правоохоронних органів ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста», була предметом розгляду, про що повідомлено заявнику, який свої права реалізує на власний розсуд.

Відтак, з урахуванням ст. 367 ч.ч. 1, 4 ЦПК України та на підставі ст. 376 ч. 1 п.п. 1, 2, 4 цього Кодексу апеляційну скаргу ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста» слід задовольнити частково, рішення суду скасувати та ухвалити нове, сформулювавши відповідно до встановленого під час апеляційного розгляду справи його резолютивну частину по суті спору в редакції, яка передбачає скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, вчиненої за відповідним рішенням державного реєстратора, за відповідним записом у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з припиненням речового права відповідача на об`єкт нерухомого майна.

Керуючись ст. 367 ч.ч. 1, 4, ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п.п. 1, 2, 4, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд –

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»» задовольнити частково,
ухвалене щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»» рішення Мукачівського міськрайонного суду від 24 травня 2021 року скасувати,
позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»» про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно задовольнити:
скасувати державну реєстрацію права власності на будівлю аптеки по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1906752421227,
за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»» (код ЄДРПОУ 41264766),
здійснену державним реєстратором Тячівської міської ради Тячівського району Закарпатської області Лазар Діаною Василівною на підставі рішення від 04.09.2019, індексний номер 48514730, про державну реєстрацію прав (з відкриттям розділу), за записом у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності № 33071828,
припинивши право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»» (код ЄДРПОУ 41264766) на будівлю аптеки по вул. Керекеша Ю., 3 в с. Великі Лучки Мукачівського району Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду. Повне судове рішення складене 2 червня 2023 року.

Судді