ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
24 квітня 2023 року           справа №200/4488/22 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанєць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2022 року у справі № 200/4488/22 (головуючий суддя І інстанції – Куденков К.О.), складене в повному обсязі 25 жовтня 2022 року, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                         В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить:
- визнати протиправними дії щодо безпідставного зменшення при перерахунку пенсії за вислугою років МВС з 01.12.2019, згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на підставі довідки ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» № 33/25-2476 від 16.08.2021 та рішення Донецького окружного адміністративного суду від 5 листопада 2021 року у справі № 200/12829/21, основного розміру пенсії до 70 відсотків;
- зобов`язати при здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років з 1 грудня 2019 року, згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на підставі довідки ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» № 33/25-2476 від 16.08.2021 та рішення Донецького окружного адміністративного суду від 5 листопада 2021 року у справі № 200/12829/21, застосувати основний розмір пенсії 85 відсотків від грошового забезпечення і виплатити різницю недоотриманої  пенсії починаючи з 01.12.2019.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2022 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо зменшення при перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугою років МВС з 01.12.2019, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на підставі довідки ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» № 33/25-2476 від 16.08.2021 та рішення Донецького окружного адміністративного суду від 5 листопада 2021 року у справі № 200/12829/21, основного розміру пенсії до 70 відсотків. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області при здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії за вислугу років з 1 грудня 2019 року, згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на підставі довідки ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» № 33/25-2476 від 16.08.2021 та рішення Донецького окружного адміністративного суду від 5 листопада 2021 року у справі № 200/12829/21, застосувати основний розмір пенсії 85 відсотків від грошового забезпечення і виплатити різницю недоотриманої  пенсії починаючи з 01.12.2019.
Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначив, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати 70 % суми грошового забезпечення, відтак перерахунок пенсії є правильним.
Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України № НОМЕР_1 , виданого 28.05.1997.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від  7 грудня 2018 року у справі № 200/11987/18-а задоволено повністю позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії.     Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 1 лютого 2016 року у розмірі 70% грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 1 лютого 2016 року виходячи з 85% грошового забезпечення та виплатити недораховану пенсію на загальну суму 82710,53 грн за період з 1 лютого 2016 року по 30 листопада 2018 року включно з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Звернуто до негайного виконання рішення суду в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 1 лютого 2016 року виходячи з 85 % грошового забезпечення та виплатити недораховану пенсію на загальну суму 82710,53 грн за період з 1 лютого 2016 року по 30 листопада 2018 року включно з нарахуванням компенсації втрати частини доходів – у межах суми стягнення за один місяць.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 5 листопада 2021 року у справі № 200/12829/21 задоволено частково позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправним та скасовано рішення про відмову в перерахунку пенсії №355, прийняте 6 вересня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 1 грудня 2019 року  перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» №33/25-2476 від 16.08.2021, з урахуванням раніше проведених виплат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
У вказаній справі судами встановлено, що з 01.01.2007 позивачу призначена пенсія за вислугу років у розмірі 85% грошового забезпечення на підставі Закону № 2262 відповідно до протоколу за пенсійною справою N/A - 26472 (МВС) від 18.09.2017.
При цьому, суд першої інстанції зазначив, що судом враховується правовий висновок, викладений в рішенні Верховного Суду у зразковій справі №240/5401/18 від 04 лютого 2019 року, відповідно до якого зміна відсоткового значення розміру пенсії при здійсненні її перерахунку є протиправною.
Листом ГУ ПФУ від 21.09.2022 № 0500-1503-8/56903 адвокату позивачу повідомлено про те, рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/12829/21 від 05.11.2021 виконано в повному обсязі в межах функціональних повноважень та діючого законодавства. За Рішенням проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019. Після виконання судового рішення розмір пенсійної виплати   ОСОБА_1 складає 14770,09 грн. Зазначено, що доплата до пенсії за період з 01.12.2019 по 31.08.2022 у загальній сумі 187068,80 грн. повідомлено про те, що будь яких зобов`язань щодо перерахунку пенсії виходячи з 85% сум грошового забезпечення у рішенні не зазначено. Також роз`яснено, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та членам їх сімей згідно ст. 8 цього Закону забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Нарахована сума доплати має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України та проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань. Виплата нарахованих (перерахованих) сум пенсій за рішенням суду здійснюється, зокрема, коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Спірним питанням даної справи є правомірність дій відповідача щодо зменшення з 85% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при перерахунку пенсії.
Приймаючи спірну постанову, суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року (далі – Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Частиною третьою статті 43 Закону № 2262 передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Підпунктом 8 пункту 6 Розділу 2 (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України “Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи” від 8 липня 2011 року № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VI) внесено зміни до   статті 13 Закону № 2262-ХІІ  і зменшено розмір пенсій військовослужбовців спочатку з 90% до 80% грошового забезпечення, а надалі з 80% до 70% грошового забезпечення.
У той же час, пунктом 2 Розділу 2 (Прикінцеві та перехідні положення) Закону № 3668-VI   встановлено, що обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим   Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.
Позивач отримував (до перерахунку) пенсію за вислугу років з розрахунку 85% основного розміру пенсії. 
Отже, дія Закону № 3668-VI не поширюється на позивача, тому що йому призначено пенсію до набрання чинності цим Законом. 
Крім того, зменшення розміру пенсії з 85% до 70% грошового забезпечення є порушенням гарантій, передбачених статтею 22 Конституції України, якою закріплено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Аналогічну позицію щодо застосування норм права висловив Верховний Суд у постанові від 24.04.2018 у справі № 686/12623/17 (провадження № К/9901/849/17), а також у рішенні від 04.02.2019 року № Пз/9901/58/18 (зразкова справа № 240/5401/18).
Враховуючи викладене, позивач має право на перерахунок пенсії, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання управління при здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії за вислугу років з 1 грудня 2019 року застосувати основний розмір пенсії 85 відсотків від грошового забезпечення і виплатити різницю недоотриманої  пенсії починаючи з 01.12.2019.
Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.                                            
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.                     
У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржникові надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду попередньої інстанції.
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.  
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

                                                          ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2022 року у справі № 200/4488/22– залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім  випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 24 квітня 2023 року.

Судді                                                                                         А.В. Гайдар 
                                                                                            Е.Г. Казначеєв
                                                                                            І.Д. Компанієць