П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

17 травня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 420/1843/23	
Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.
          
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого:          Градовського Ю.М.
суддів:          Бітова А.І.,
          Танасогло Т.М..
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2023р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:
У лютому 2023р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ГУ ПФУ в Одеській області, в якому просив:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 1.01.2016р. по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії - 30.06.2021р.;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 1.01.2016р. по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії - 30.06.2021р..
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в березні 2018р. йому було здійснено перерахунок пенсії починаючи з 1.01.2016р., відповідно до вимог Постанови КМУ №103 від 21.02.2018р.. 
Внаслідок проведеного відповідачем перерахунку сформувалась заборгованість за 2016-2017 роки, яка була в повному обсязі виплачена пенсійним органом лише у 2021 році.
Відтак, на думку позивача, несвоєчасне нарахування суми відбулося з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, а тому ГУ ПФУ в Одеській області повинно було при виплаті пенсії нарахувати компенсацію втрати частини доходів за відповідний період, проте такі дії вчинені не були.
Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 звернувся в суд із відповідним позовом.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2023р. адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, перерахованої за період з 1.01.2016р. по 31.12.2017р..
Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, перерахованої за період з 1.01.2016р. по 31.12.2017р., обраховуючи суму компенсації за період затримки виплати із листопада 2020р. по 30.06.2021р..
У решті позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ГУ ПФУ в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536,8грн..
В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Одеській області, посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірності несвоєчасної виплати перерахованої з 1.01.2016р. пенсії позивачу, у зв`язку із чим вважав наявними підстави для задоволення позову, визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Одеській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 1.01.2016 по 31.12.2017р..
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9.04.1992р. №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).
У березні 2018р. ГУ ПФУ в Одеській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 1.01.2016р. згідно Постанови КМУ від 21.02.2018р. №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».
6.09.2022р. ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати частини пенсії за період з 1.01.2016р. по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії.
Однак, листом від 26.09.2022р. за №15747-13473/Є-02/8-1500/22 ГУ ПФУ в Одеській області відмовило позивачу у задоволенні вказаної заяви та зазначило, що законні підстави для компенсації втрати таких доходів відсутні (а.с.10).
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся в суд із даним позовом.       
Перевіряючи правомірність та законність дій ГУ ПФУ в Одеській області у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх незаконність та протиправність в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.
Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за №2262-ХІІ від 9.04.1992р. визначено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Згідно абз.2 ч.2 ст.46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 9.07.2003р., компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
За правилами ст.ст.1-4 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за №2050-ІІІ від 19.10.2000р. підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі необхідно розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.
Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.
Відтак, законодавець пов`язує виплату компенсації втрати частини доходів з виплатою основної суми доходу.
З метою реалізації ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» КМУ прийнято Постанову №159 від 21.02.2001р., якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), положення якого кореспондують з наведеними вище приписами Закону №2050-III, а також конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.
Виходячи з аналізу приписів Закону №2050-III та Порядку №159 слідує, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер, спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
Дія вказаних нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).
Компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування, тобто, чи самим підприємством, установою чи організацією добровільно або на виконання судового рішення.
Закріплене у ст.3 Закону №2050-ІІІ та п.4 Порядку №159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справі №200/5213/20 від 8.09.2022р., у справі №420/7633/20 від 5.07.2022р., у справі №264/6796/16 від 31.08.2021р., у справі №200/5213/20-а від 8.06.2022р..
З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
Судом першої інстанції вірно зазначено, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких основних умов: нарахування належних доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії); порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців; зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги; доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).
21.02.2018р. КМУ прийняв Постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова №103).
Пунктом 3 Постанови №103 було встановлено перерахувати з 1.01.2016р., призначені згідно із Законом №2262-ХІІ від 9.04.1992р., особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, за січень 2016 року відповідно до Постанови КМУ від 11.11.2015р. №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.
Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) ухвалено проводити з 1.01.2018р.. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1.01.2016р. по 31.12.2017р. обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1.01.2018р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:
- з 1.01.2019р. по 31.12.2019р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1.01.2016р. по 31.12.2017р.;
- з 1.01.2020р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1.01.2016р. по 31.12.2017р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що виплата перерахованої ОСОБА_1 у березні 2018р. пенсії проводилась органом ПФУ в порядку, передбаченому Постановою КМУ за №103 від 21.02.2018р..
Судова колегія звертає увагу, що Постанова КМУ №103 визначала порядок виплати перерахованих пенсій, який, зокрема, передбачає здійснення таких виплат після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету, не змінюючи при цьому регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсій колишнім працівникам міліції встановлювала строк виплати перерахованої пенсії, запроваджуючи поетапний порядок виплати перерахованих за період з 1.01.2016р. до 31.12.2017р. пенсій колишнім працівникам міліції, при цьому обумовлено виплату перерахованих пенсій виділенням коштів на їх фінансування з державного бюджету.
Однак, рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 14.05.2019р. у справі №826/12704/18 (залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019р.) п.3 Постанови КМУ №103 від 21.02.2018р. визнано нечинним.
В контексті надання оцінки доводам апеляційної скарги, судова колегія враховує, що 24.12.2019р. КМУ прийнято Постанову №1088 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян» (набрала чинності із 1.01.2020р.), ч.2 п.1 якої передбачалося, що особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) з 1.01.2020р. виплачується пенсія, яка з 1.01.2016р. перерахована з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсії, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом), та щомісяця проводиться виплата 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої з 1.01.2016р., та місячним розміром пенсії, отриманої особою за період з 1.01.2016р. по 31.12.2017р., до забезпечення повної виплати розрахованої суми різниці.
Між тим, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.06.2020р. у справі №640/620/20 (набрало чинності згідно постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2020р.) ч.2 п.1 Постанови КМУ від 24.12.2019р. №1088 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян» визнано протиправною та нечинною.
Отже, починаючи з 29.09.2020р. нормативне регулювання правовідносин щодо виплати перерахованої позивачу за період із 1.01.2016р. до 31.12.2017р. пенсії не передбачало поетапного порядку її виплати.
Після визнання нечинною Постанови КМУ від 24.12.2019р. №1088 дії відповідача щодо подальшого поетапного виплати перерахованої пенсії є такими, що вчинені не на підставі наданих повноважень та не у спосіб встановлений законодавством, адже жодним нормативно правовим актом після 29.09.2020р. не встановлювався інший строк (відтермінування чи розстрочення) виплати пенсії перерахованої за період із 1.01.2016р. до 31.12.2017р..
Враховуючи зазначене, апеляційний суд вважає, що після 29.09.2020р. відповідач повинен був вчинити дії спрямовані на виплату перерахованої позивачу пенсії, а в протилежному випадку невиплачені суми пенсії вважаються доходами, що виплачуються із порушенням строку.
Колегія суддів звертає увагу, що у даній справі відповідачем було дійсно порушено строки виплати перерахованої пенсії позивачу, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність дій відповідача у спірних правовідносинах щодо  не нарахування та не виплати компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 ..
До того ж, апеляційний суд наголошує, що саме з 29.09.2020р. (на підставі рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 10.06.2020р. у справі №640/620/20, яке набрало законної сили відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2020р.) втратили чинності норми ч.2 п.1 Постанови КМУ за №1088 від 24.12.2019р., приписи якої й встановлювали розстрочення виплат і доплат за перерахованими пенсіями за період із 1.01.2016р. по 31.12.2017р., після чого виплата донарахованих доплат мала б відбуватися у повному обсязі, а відтак подальша поетапна виплата спричиняла наслідки для пенсіонера у вигляді несвоєчасно отриманих доходів.
Зі змісту відповіді ПФУ вбачається, що період нарахування компенсації закінчився у червні 2021 року, оскільки станом на 1.07.2021р. ОСОБА_1 проведено повну виплату доплати перерахованої пенсії за період з 1.01.2016р. по 31.12.2017р..
З огляду на вказане, право на нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у позивача виникло із листопада 2020 року (після спливу одного місяця з часу визнання нечинними норм постанови, які встановлювали відтермінування виплати) по червень 2021р. (день фактичного розрахунку та виплати донараховної пенсії).
Що стосується доводів апелянта про пропуск позивачем строку звернення до суду із даним позовом, то судова колегія виходить з наступного.
Враховуючи правові висновки Верховного Суду сформульовані зокрема у постанові від 17.11.2021р. по справі №460/4188/20 стосовно питання строку звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати наголошує апелянту, що необхідною умовою для звернення до суду з такого роду позовом є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону №2050-ІІІ та Порядку №159, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може (1) або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, (2) або відмовити у її виплаті.
Відтак, лише в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію.
Верховний Суд дійшов висновку, що у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати саме з моментом отримання листа-відповіді органу Пенсійного фонду України про відмову у виплаті особі компенсації відповідно до Закону №2050-ІІІ та Порядку №159 пов`язується початок перебігу строку на звернення до суду з позовом про визнання протиправним рішення власника або уповноваженого ним органу (особи) щодо відмови у виплаті відповідної компенсації та зобов`язання останнього її виплатити. Саме відмова у виплаті особі компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати свідчить про факт ймовірного порушення суб`єктом владних повноважень права особи на отримання такої компенсації та зумовлює виникнення у такої особи права на захист у судовій юрисдикційній формі, а саме у формі звернення з відповідним позовом до адміністративного суду.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як вбачається із матеріалів справи, що із заявою про нарахування та виплату компенсації за втрату частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати донарахованої частини пенсії за період з 1.01.2016р. по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області 6.09.2022р., на що отримав відмову листом органу ПФУ від 26.09.2022р. №15747-13473/Є-02/8-1500/22.
Наведений лист слід розцінювати як форму волевиявлення відповідача щодо відмови у виплаті позивачеві компенсації втрати частини доходів через порушення строку їхньої виплати. Саме про таке за своєю суттю публічно-владне управлінське рішення йдеться й у положеннях частини першої статті 7 Закону №2050-ІІІ.
При цьому, адміністративний позов подано до суду 1.02.2023р., тобто в межах строку звернення до суду, встановленого статтею 122 КАС України, а тому вказані доводи апелянта є необґрунтованими та безпідставними.
          Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.
В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.
Отже, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення.
          Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2023р. - залишити без змін.
          Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.          

Головуючий:                                                                                Ю.М. Градовський

Судді:                                                                                          А.І. Бітов

                                                                                                    Т.М. Танасогло