Ухвала    
 
15 травня 2023 року
м. Київ
справа № 143/306/22
провадження № 61-6544 ск23 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,
розглянув касаційну скаргу фермерського господарства «Ліщинецьке об`єднане» на рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 11 січня 2023 року та постанову Вінницького апеляційного суду                      від 23 березня 2023 року у справі за позовом фермерського господарства «Ліщинецьке об`єднане» до ОСОБА_1 про зобов`язання повернути майно,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2022 року фермерське господарство «Ліщинецьке об`єднане» (далі - ФГ «Ліщинецьке об`єднане») звернулося до суду з позовом, в якому просило зобов`язати відповідача повернути належний йому прес-підбирач WELGER АР 42, вартість якого становить 72 600,00 грн, оскільки відповідач добровільно повертати відмовляється.
Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 11 січня 2023 року у задоволенні позову ФГ «Ліщинецьке об`єднане» відмовлено.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 23 березня 2023 року рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 11 січня 2023 року змінено і викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
У травні 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга                           ФГ «Ліщинецьке об`єднане», в якій просило скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.
Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, з урахуванням такого.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8). 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Верховний Суд врахував, що ухвалою від 25 квітня 2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 23 березня 2023 року, оскільки судове рішення ухвалене у малозначній справі.
Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Касаційна скарга не містить мотивів про те, що оскаржувані судові рішення підпадають принаймні під один із випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню. 
При цьому Верховним Судом також перевірено, чи мають місце обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та зазначених обставин не встановлено.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
З урахуванням наведеного, оскільки ФГ «Ліщинецьке об`єднане» подало касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою фермерського господарства «Ліщинецьке об`єднане» на рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 11 січня 2023 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 23 березня 2023 року у справі за позовом фермерського господарства «Ліщинецьке об`єднане» до ОСОБА_1 про зобов`язання повернути майно.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                         О. В. Білоконь
                                                                                                                     О. М. Осіян
                                                                                                                     Н. Ю. Сакара