ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року 
м. Київ
справа № 826/8110/16
адміністративне провадження № К/9901/12195/20 К/9901/11475/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Єзерова А.А., суддів: Кравчука В.М., Чиркіна С.М.
розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу
за касаційними скаргами  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 , 
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2019 року (суддя Чудак  О.М.) і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2020 року (головуючий суддя Оксененко О.М., судді Лічевецький І.О., Мельничук В.П.)
у справі №826/8110/16 
за позовом  ОСОБА_1  
до Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича 
про визнання протиправною бездіяльності.
І. РУХ СПРАВИ
1.          У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича, в якому, з урахуванням зміни позовних вимог, просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у невинесенні протягом місяця (від дати реєстрації клопотання) на пленарне засідання сесії Київської міської ради питання стосовно надання дозволу на розробку проекту землевідводу земельної ділянки №5 відповідно до графічного матеріалу (кадастрового кварталу 90:040 згідно містобудівного кадастру Києва), орієнтовним розміром до 0,10 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), клопотання (заява) №5, зареєстрованого у Київській міській раді від 01 грудня 2015 року за вх. №08/М-11749;
- вирішити питання щодо розподілу судових витрат, шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської ради на його користь витрати на правову допомогу, які складають 4640 грн.
2.          Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2019 року визнано бездіяльність Київського міського голови Кличка В.В., яка полягає у невинесенні протягом місяця (від дати реєстрації клопотання) на пленарне засідання сесії Київської міської ради питання стосовно надання дозволу на розробку проекту землевідводу земельної ділянки №5 відповідно до графічного матеріалу (кадастрового кварталу 90:040 згідно містобудівного кадастру Києва), орієнтовним розміром до 0,10 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), клопотання (заява) №5, зареєстрованого у Київській міській раді від 01 грудня 2015 року за вх. №08/М-11749 - протиправною. У стягненні з Київської міської ради на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу в розмірі 4640 грн, - відмовлено.
3.          Позивач оскаржив судове рішення в апеляційному порядку в частині відмови у стягненні судових витрат.
4.          Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2020 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2019 року залишено без змін.
5.           ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не погодилися з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у відшкодуванні витрат на правову допомогу та постановою суду апеляційної інстанції, тому звернулися до Верховного Суду з касаційними скаргами.
ІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
6.          Відмовляючи у відшкодуванні витрат на правову допомогу, суди першої та апеляційної інстанції керувалися тим, що ОСОБА_1 має право на відшкодування вказаних витрат у випадку ухвалення судового рішення на його користь, проте витрати на правову допомогу, пов`язані з розглядом справи, надані ОСОБА_2 у суді апеляційної інстанції, не є тими витратами, які в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Позивачем та його представником не доведена реальність надання послуг, оскільки не підтверджено час їх здійснення, відтак, операція, що відбулася, оформлена лише документально. 
7.          Суд першої інстанції виявив такі недоліки:
(1) акт виконаних робіт не містить відомостей щодо того, коли виконавець приступив до виконання замовлених позивачем послуг (дата та час) та коли виконання вказаних робіт ним завершено (дата та час),
(2) виконавець міг приступити до виконання робіт за замовленням лише після отримання всіх необхідних документів від замовника (пункт 3), проте будь-яких актів чи інших документів про фіксування отримання виконавцем всіх необхідних документів від замовника суду не надано, що не дозволяє встановити сам факт передання таких документів та, відповідно, дату та час,
(3) акт виконаних робіт містить розрахунок загальної вартості наданих послуг (4640 грн), виходячи з вартості однієї години - 580 грн, натомість пункт 5 договору передбачає вартість однієї години у розмірі 4640 грн, що не є, на думку суду, опискою, оскільки загальна сума договору, вписана у договір як вартість однієї години, може бути відома тільки після визначення кількості затраченого фахівцем часу та його розрахунку, а не на момент укладення договору, що, у свою чергу, може свідчити про той факт, що фахівець заздалегідь, ще у момент укладення договору, знав суму, яка буде ним зазначена у акті виконаних робіт,
(4) зважаючи на умови договору, позивач мав оплатити послуги після складення акту виконаних робіт - складений у той же день, що і сам договір, проте, з огляду на час оплати (" 10.05.2016 11:04:22") та кількість зазначеного у акті часу (8 годин), фахівець фізично не міг витратити 8 годин для складення позовної заяви, інакше кажучи, позивач сплатив винагороду за послуги, які йому ще не були надані, що не передбачено умовами договору,
(5) позивачем та його представником не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що сума у розмірі 4640 грн включає у себе вартість надання правової допомоги, передбаченої пунктом 8 договору, який передбачає передоплату в межах фактично передплаченої суми за кожну годину участі згідно з тарифом, передбаченим пунктом 5 договору,
(6) крім того, сам акт виконаних робіт містить чітку підставу його складення - пункт 2 договору, а не 8 чи будь-який інший пункт договору,
(7) отже, вказана оплата також не може бути розцінена судом і як додаткова передплата, зважаючи і на те, що лише після надання правової допомоги у повному об`ємі, про що складається та підписується акт виконаних робіт (пункт 9) позивач мав таку можливість.
8.          Суд апеляційної інстанції відмовив у відшкодуванні витрат на правову допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції, мотивуючи це тим, що наявне у матеріалах справи свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, видане ОСОБА_2 на підставі рішення Ради адвокатів міста Києва від 12 квітня 2018 року № 10 та підписане Головою Ради адвокатів м. Києва Рафальською     І.В., тобто особою, яка на момент видачі свідоцтва вже не була головою відповідної Ради адвокатів та не мала права підписувати відповідні свідоцтва. Згідно з листом Ради адвокатів України, наданим на лист Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), станом на 26 вересня 2018 року відомості стосовно ОСОБА_2 (представника позивача) в Єдиному реєстрі адвокатів України відсутні.
IІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНИХ СКАРГ
9.           ОСОБА_1 у касаційній скарзі стверджує, що ОСОБА_2 приймав участь у багатьох судових справах (зокрема, № 826/8097/16, №826/3022/16), в яких позивачам відшкодовувалися витрати на правову допомогу, надану фахівцем у галузі права ОСОБА_2 .
10.          Позивач вважає, що суд на власний розсуд розтлумачив умови договору, що жодним чином не відповідає дійсності, спростовується доказами у справі та не співпадає з вільним волевиявленням сторін договору. Фактично замовлена позивачем послуга була надана, кошти за надану послугу були сплачені, належні та допустимі докази засвідчують вид правової допомоги, кількість витраченого часу тощо. Жодним нормативним актом та жодним рішенням Верховного Суду не зобов`язано під час укладання договору чи акту виконаних робіт зазначати час його укладення або точний час, коли фахівець у галузі права, який є фізичною особою - підприємцем приступив до виконання умов договору та час, коли він закінчив виконувати роботи. Пункт 3 договору не містить жодного вичерпного переліку документів від замовника, які необхідні для початку виконання послуг, а сам договір не містить жодного пункту, який би зобов`язував сторін фіксувати передачу таких документів.
11.          За твердженням позивача, сторони Договору домовились, що правова допомога, визначена у пункті 8, а саме правова допомога у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи, здійснюється по передплаті, на відміну від сплаченої замовником суми 4640 грн, тому суд помилково не врахував, що складання позову не є правовою допомогою у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи. Зазначений пункт відтворює зміст профільного Закону для можливості по передплаті, у разі, якщо сторони дійдуть згоди, вчинити зазначені види правової допомоги в рамках цього Договору.
12.           ОСОБА_2 наполягає на тому, що апеляційна скарга позивача стосувалася виключно питання розподілу судових витрат (правової допомоги), яка надавалася виключно у суді першої інстанції (складання позовної заяви), виключно, як фахівцем у галузі права ФОП ОСОБА_2 . Жодного питання відносно того, чи є адвокатом ОСОБА_2., в апеляційній скарзі не піднімалося. Як і не піднімалося в оскаржуваному рішенні першої інстанції. Не завірена копія листа Національної асоціації адвокатів України, надана Департаменту містобудування та архітектури (суб`єкту владних повноважень, який не є стороною у справі № 826/8110/16 та не має жодного відношення до предмету спору), не відноситься до предмету апеляційної скарги у цій справі. Станом на дату отримання адвокатом ОСОБА_2. свідоцтва, Рафальська І.В. (є підписантом виданого свідоцтва) відповідно до відомостей державного реєстру була Головою Ради адвокатів м Києва, що підтверджується відповідним витягом з реєстру юридичних осіб.
ІV. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
13.          Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з такого.
14.           Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
15.          Пунктом 1 частини третьою статті 132 КАС України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
16.          Частинами першою-п`ятою статті 134 КАС України обумовлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
17.          Питання розподілу судових витрат врегульовано положеннями статті 139 КАС України, частиною першою, якої визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
18.          Відповідно до пункту 9 частини першої статті 1 Закон України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
19.          Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
20.          Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
21.          Статтею 30 Закону № 5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
22.          Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
23.          При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
24.          Із приписів статті 134 КАС України слідує, що витрати на професійну правничу допомогу пов`язуються із правничою допомогою саме адвоката. Це пов`язано, зокрема, із запровадженою судовою реформою та змінами до Конституції України. Так, 30 вересня 2016 року набули чинності зміни до Конституції України в частині правосуддя і нова редакція Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
25.          Згідно зі статтею 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.
26.          Також у цій статті зазначено, що законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
27.          Водночас відповідно до підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.
28.          Згідно з частиною другою статті 16 КАС України (у редакції до 15 грудня 2017 року) для надання правової допомоги при вирішенні справ у судах в Україні діє адвокатура. У випадках, встановлених законом, правова допомога може надаватися й іншими фахівцями в галузі права. Порядок і умови надання правової допомоги, права й обов`язки адвокатів та інших фахівців у галузі права, які беруть участь в адміністративному процесі і надають правову допомогу, визначаються цим Кодексом та іншими законами.
29.          Отже, до 1 січня 2019 року в судах першої інстанції особи могли користуватися правничою допомогою фахівців у галузі права, які не були адвокатами.
30.          Верховний Суд у постановах від 28 жовтня 2020 року у справі №826/904/18, від 16 грудня 2021 року у справі №826/13376/16 зауважив, що оскільки до 1 січня 2019 року в судах першої інстанції особи могли користуватися правничою допомогою фахівців у галузі права, які не були адвокатами, то такі особи мають право і на відшкодування судових витрат на правничу допомогу надану такими фахівцями.
31.          Абзацом 3 підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.
32.          30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 2 червня 2016 року №1401-VIII.
33.          Застосовуючи вказані норми права та висновки Верховного Суду до обставин цієї справи, слід врахувати, що позов у цій справі подано у травні 2016 року, адміністративне провадження в цій справі відкрито ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 червня 2016 року, тобто, до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", тому представництво у суді в цій справі здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності. 
34.          Підсумовуючи, слід наголосити, що представництво у цій справі може здійснюватися не лише адвокатом, а й іншим представником із наданням доказів суду щодо уповноваження такої особи на представництво інтересів учасника справи відповідно до вимог процесуального законодавства. 
35.          Пунктом 1 частини третьої статті 87 КАС України, в редакції, чинній на час звернення до суду, тобто до 15 грудня 2017 року, передбачено, що судові витрати складаються із судового збору ( ОСОБА_1 звільнений) та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких віднесено і витрати на правову допомогу.
36.          Згідно з частиною першою статті 90 КАС України витрати, пов`язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.
37.          Відповідно до глави 6 КАС України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року), склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі.
38.          За змістом вищезазначених норм вбачається, що на підтвердження витрат на правову допомогу суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
39.          Слід також зазначити, що в підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.
40.          Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.
41.          Витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася в справі тією особою або особами, які одержали за це плату, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.
42.          Як встановлено судом першої інстанції, 10 травня 2016 року між позивачем та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги №10/05-1, відповідно до пункту 2 якого виконавець (ФОП ОСОБА_2 ) надає правову допомогу, а саме: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності замовника (позивач), складання позовних заяв, складання апеляційної та касаційної скарг, складання заперечення на апеляційну чи касаційну скаргу, складання та підготовка процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів замовника, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення, в тому числі у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді на підставі замовлення замовника, оформленого у формі додатку до цього договору, що є невід`ємною частиною цього договору.
43.          Пунктом 3 договору передбачено, що виконавець приступає до виконання робіт за замовленням після отримання всіх необхідних документів від замовника.
44.           Згідно з пунктом 5 договору замовник зобов`язується сплатити виконавцю винагороду за надану правову допомогу та виконані інші роботи згідно даного договору за такими тарифами: 4640,00 грн за кожну годину роботи, що не перевищує 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на дату укладення цього договору.
45.          За приписами пункту 8 договору надання правової допомоги у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді виконавцем здійснюється виключно по передоплаті в межах фактично передплаченої суми за кожну годину участі згідно тарифу передбаченого пунктом 5 цього договору.
46.          Відповідно до пункту 9 договору замовником може здійснюватися додаткова передплата правової допомоги, у разі, якщо виконавцем на час додаткової передплати надана правова допомога у повному об`ємі відповідно до тарифів пункту 5 цього договору, про що складається та підписується акт виконаних робіт.
47.          Згідно з додатком №1 до договору від 10 травня 2016 року №10/05-1 - замовлення від 10 травня 2016 року, замовник просив виконавця надати йому юридичні послуги (правову допомогу), передбачені пунктом 2 договору за тарифами, передбаченими пунктом 5 цього договору, а саме: скласти позовну заяву стосовно "оскарження бездіяльності Київського міського голови Кличка Віталя Володимировича , яка полягає у невинесенні на пленарний розгляд сесії Київської міської ради питання щодо надання дозволу на розробку проекту землевідводу земельної ділянки №5 відповідно до графічного матеріалу (кадастрового кварталу 90:040) до клопотання №5 зареєстрованого у Київській міській раді за вх. №08/М-11749 від 01.12.2015". Оплату відповідно до тарифу гарантував.
48.          З наданої суду копії квитанції від 10 травня 2016 року окружний адміністративний суд встановив, що позивач здійснив оплату товарів/послуг згідно з договором про надання правової допомоги від 10 травня 2016 року №10/05-1, час здійснення операції: " 10.05.2016 11:04:22", отримувач: ФОП ОСОБА_2 .
49.          Відповідно до наданого суду акту виконаних робіт від 10 травня 2016 року, виконавцем надана замовникові правова допомога у формі та у відповідності до пункту 2 договору в об`ємах, що не перевищує розмір передплаченої винагороди, а саме: складено для замовника позовну заяву до адміністративного суду. Разом вартість усіх робіт згідно цього акту за витрачені 8 (вісім) годин роботи, складає 4640,00 грн.
50.          Суд першої інстанції проаналізувавши надані документи, виявив 7 недоліків, про які зазначено у пункті 7 цієї постанови, і відмовив у задоволенні витрат на правову допомогу в розмірі 4640 грн.
51.          Верховний Суд погоджується з такими висновками, вважає, що сторони самостійно передбачили у договорі стадійність і умови для отримання винагороди за надану правову допомогу. Натомість, позивач і ФОП ОСОБА_2 не дотрималися умов власного договору і вчинили всі визначені договором дії протягом одного дня: підписали договір, склали замовлення, підписали Акти виконаних робіт, ОСОБА_1 оплатив відповідні послуги. При цьому взагалі не дотримано умови щодо передплати послуг.
52.          Своєю чергою, витрати на правову допомогу у суді апеляційної інстанції не підлягали задоволенню через те, що Шостий апеляційний адміністративний суд залишив апеляційну скаргу без задоволення.
53.          Питання наявності або відсутності у ОСОБА_2 статусу адвоката не є предметом цього спору, з урахуванням того, що він був допущений судом в якості представника сторони, надавав правову допомогу згідно із законодавством.
54.          З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а постанову суду апеляційної інстанції змінити, виключивши мотиви про відсутність у ОСОБА_2 статусу адвоката, оскільки це не є спірним питанням у цій справі.
55.           З огляду на викладене, касаційні скарги позивача та ОСОБА_2 слід задовольнити частково.
56.          Оскільки колегія суддів не ухвалює нового рішення, то відповідно до статті 139 КАС України судові витрати, понесені сторонами, не підлягають новому розподілу.
На підставі викладеного, керуючись ст. 139, 242, 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційні скарги ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2020 року змінити, виключивши з її мотивувальної частини висновки, що стосуються статусу ОСОБА_2 як адвоката.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                    В.М. Кравчук 

Суддя                                                                                                    С.М. Чиркін