ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 р. 	Справа № 480/12406/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Григорова А.М.,
Суддів: Подобайло З.Г. ,  Бартош Н.С. ,

          розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.09.2022, головуючий суддя І інстанції: О.М. Кунець, м. Суми, повний текст складено 27.09.22  по справі № 480/12406/21
за позовом               ОСОБА_1  
до              Головного управління Національної поліції в Сумській області                      
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області, в якому просив суд першої інстанції: 
- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Сумській області, що виразились у відмові ОСОБА_1 в зарахуванні періоду служби в органах податкової міліції з 07.04.1997 по 09.09.2013 до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 період служби з 07.04.1997 по 09.09.2013 в органах податкової міліції до стажу служби в органах національної поліції, що дає право на встановлення поліцейської надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки.
В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що до зарахування 22.05.2014 року на службу до органів внутрішніх справ, а в подальшому до Національної поліції, в період з 07.04.1997 по 09.09.2013, він проходив службу в органах податкової міліції в Сумській області. Станом на 22 травня 2014 року (дату зарахування ОСОБА_1 на службу в органи внутрішніх справ, а в подальшому в Національну поліцію України), вислуга років позивача в органах податкової міліції становила 16 років 05 місяців 03 днів. Проте, до стажу служби в Національній поліції вислуга років в органах податкової міліції не була зарахована. Позивач вважає такі дії відповідача з приводу обчислення вислуги років неправомірними. 
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №480/12406/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.09.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії – задоволено у повному обсязі. 
Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Сумській області, що виразились у відмові ОСОБА_1 в зарахуванні періоду служби в органах податкової міліції з 07.04.1997 по 09.09.2013 до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.
Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 період служби з 07.04.1997 по 09.09.2013 в органах податкової міліції до стажу служби в органах національної поліції, що дає право на встановлення поліцейської надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки.
Головне управління Національної поліції в Сумській області не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.09.2022 у справі №480/12406/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області. Прийняти нове рішення суду, яким у задоволенні вимог позивача відмовити в повному обсязі. 
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з рішенням суду першої інстанції не погоджується, вважає його не обґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального права та процесуального права, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Посилається на те, що  частина 2 статті 78 Закону №580-VIII містить вичерпний перелік посад (видів служби) та періодів роботи в органах і установах, служба у яких зараховується до стажу служби в поліції. У вказаному переліку відсутня служба в органах податкової міліції. При вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, слід застосовувати приписи частини 2 статті 78 Закону №580-VІІІ, якою встановлено вичерпний перелік складових (посад, періодів служби) такого стажу служби в поліції. При цьому, делегування частиною 4 статті 78 Закону №580-VIII Кабінету Міністрів України встановлення порядку обчислення вислуги років у поліції не надає останньому права визначати додаткові складові стажу служби в поліції, які не передбачені частиною другою статті 78 Закону №580-VIII. Зазначає, що  аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 31 березня 2020 року у справі №520/2067/19 та постанові від 19 листопада 2019 року у справі № 520/903/19.  Вказує, що відповідно до послужного списку ОСОБА_1 в період 07.04.1997 по 09.09.2013 він проходив службу в податковій міліції. Тобто, позивач не був працівником системи органів внутрішніх справи України у спірний період.  Вважає, що під час ухвалення рішення суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо зарахування ОСОБА_1 період служби з 07.04.1997 по 09.09.2013 в органах податкової міліції до стажу служби в органах Національної поліції та таким,  що дає право на встановлення поліцейської надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки. Зазначає, що прирівнювання служби в органах податкової міліції до служби в органах внутрішніх справ є помилковим, адже суперечить нормам статті 78 Закону №580-VІІІ, який є спеціальним, та у якому прямо передбачено та чітко окреслено ті види служби, які враховуються до стажу служби поліцейських в цілях встановлення і виплати надбавки за роботу в органах поліції та під час розрахунку тривалості додаткової відпустки. Вважає, що Головне управління Національної поліції в Сумській області діяло у порядку та спосіб визначений чинним законодавством, будь-яких протиправних дій відносно позивача не вчиняло. Відтак, підстави для задоволення позову відсутні. 
Позивач скористався правом, передбаченим ст.304 КАС України, на подання відзиву на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на законність рішення суду першої інстанції, яке є таким, що постановлено із повним дотриманням норм процесуального та матеріального права, прохав суд апеляційної інстанції скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.09.2022 по справі №480/12406/21 без змін. 
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З урахуванням наведеної вище норми КАС України, а також того, що рішення суду першої інстанції прийнято за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, суд апеляційної інстанції розглядає дану справу в порядку письмового провадження.
Учасниками по даній справі було отримано копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2023 року про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження,                                   у т.ч. позивачем отримано копію апеляційної скарги, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення та довідками про доставку електронного листа. 
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги оскаржуване рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 в період з 07.04.1997 по 09.09.2013 проходив службу в органах податкової міліції у Сумській області, що підтверджуються наявною в матеріалах справи копією трудової книжки позивача та витягом з послужного списку особової справи.
Наказом ДПС у Сумській області від 04.09.2013 №113-о ОСОБА_1 звільнений з 09.09.2013 з посади та податкової міліції у запас Збройних Сил України за підпунктом "г" п.64 (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.
Також, у розділі 10 «Проходження служби в Армії, Військово-Морському Флоті, прикордонних і внутрішніх військах, органах СМБ і МВС» послужного списку, згідно з наказом ГУМД у Сумській області №156-о від 21.10.2013, міститься запис: «Вислуга років на 09.09.2013р. в календарному обчисленні - 21 рік 01 місяць 16 днів, в пільговому обчисленні — 22 роки 00 місяців 05 днів».
Згідно з наказами Головного управління МВС в Сумській області та ГУНП в Сумській області ОСОБА_1 : - 22.05.2014 року прийнятий на службу в органи внутрішніх справ і батальйон патрульної служби міліції особливого призначення «Суми» УМВС (наказ УМВС №89 о/с від 22.05.2014, згідно до даних трудової книжки); - прийнятий на посаду старшого інспектора взводу №1 роти патрульної служби міліції особливого призначення «Суми», підпорядкованої УМВС, у зв`язку із змінами в штатах (від червня 2014 року); - прийнятий на службу до органів Національної поліції України (наказ ГУНП №26 о/с від 07.11.2015, згідно до даних трудової книжки).
13.10.2021  року поштовим зв`язком позивачем було надіслано на адресу ГУНП у Сумській області рапорт з проханням зарахувати стаж служби в органах податкової міліції до стажу служби в органах національної поліції та надати копію наказу про підтвердження стажу служби. Станом на дату подання адміністративного позову, відповідь не отримано.
Позивач, вважаючи протиправними дії Головного управління Національної поліції в Сумській області, що виразились у відмові ОСОБА_1 в зарахуванні періоду служби в органах податкової міліції з 07.04.1997 по 09.09.2013 до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, звернувся до суду із адміністративним позовом у даній справі. 
Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що вислуга років служби позивача в податковій міліції має бути зарахованою до стажу служби в поліції на підставі п.3 ч.2 ст.78 Закону України "Про Національну поліцію", тоді як відповідачем протиправно та необґрунтовано відмовлено у зарахуванні та                       не зараховано спірний стаж служби в податковій міліції до стажу служби в поліції.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне. 
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі по тексту - Закон № 580-VIII).
Відповідно до норм частини 1 статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Згідно з частиною 1 статті 78 Закону №580-VIII стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.
Частиною 2 статті 78 Закону №580-VIII визначено, що до стажу служби в поліції зараховуються: 1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; 2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; 3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; 4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; 5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони; 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.
При цьому, відповідно до приписів частин 3 статті 78 Закону № 580-VIII під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.
Як вбачається з матеріалів даної справи, ОСОБА_1 в період з 07.04.1997 по 09.09.2013 проходив службу в органах податкової міліції у Сумській області, що підтверджуються наявною в матеріалах справи копією трудової книжки позивача та витягом з послужного списку особової справи.
Наказом ДПС у Сумській області від 04.09.2013 №113-о ОСОБА_1 звільнений з 09.09.2013 з посади та податкової міліції у запас Збройних Сил України за підпунктом "г" п.64 (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.
Колегія суддів звертає увагу, що спірним питанням у даній справі є правомірність дій відповідача щодо відмови позивачу у  зарахуванні йому періоду служби в органах податкової міліції з 07.04.1997 по 09.09.2013 до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки. 
Відповідно до пункту 353.1 статті 353 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України), особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.
Згідно з пунктом 356.1 статті 356 ПК України, держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України Про міліцію та Законом України Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист .
Крім того, зазначені норми кореспондуються із нормами Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04 грудня 1990 року № 509-ХІІ (далі по тексту - Закон №509-ХІІ), який був чинним до 19 листопада 2012 року, та який регулював правовий статус податкової міліції.
Відповідно до статті 19 Закону №509-ХІІ, податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних органів державної податкової служби, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.
За змістом частини першої статті 24 Закону №509-ХІІ, особи начальницького складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ.
Статтею 26 Закону №509-ХІІ, визначено, що держава гарантує правовий і соціальний захист осіб начальницького складу податкової міліції та членів їх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України Про міліцію.
Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку про те, що служба у податковій міліції прирівнюється до служби в органах внутрішніх справ України, тобто, служба в органах податкової міліції здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а відтак, на переконання суду, має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, а тому, повинна і зараховуватись до стажу служби в поліції на підставі пункту 3 частини другої статті 78 Закону № 580-VIII.
Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 07.10.2020 року у справі №826/16143/18 та від 13.08.2021 року у справі № 440/1564/20.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Колегія суддів також зазначає, що аналізуючи повноваження, завдання та функції відповідних органів, Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року по справі № 826/16143/18 дійшов висновків про те, що і податкова міліція, і відповідні підрозділи поліції здійснюють оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції. Верховний Суд погодився із висновком судів попередніх інстанцій щодо тотожності правового статусу служби в органах внутрішніх справ і служби в органах податкової міліції, вказавши, що визначаючи наявність чи відсутність права на зарахування спірного стажу служби необхідно враховувати                                                             не підпорядкування органів державної влади, а суть діяльності особи, функції, які нею виконувались та визначення чинним на момент проходження служби, статусу такої служби.
Крім того, у справі №380/7750/20 Верховний Суд дійшов висновку, що чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством статус осіб, які проходили службу в органах податкової служби України прирівнювався до статусу осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ України.
З урахування викладеного, колегія суддів констатує, що стаж служби позивача в податковій міліції має бути зарахований до стажу його служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років і надання додаткової оплачуваної відпустки.
Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові  від 22.12.2022 року по справі №380/8659/20. 
Відповідно доводи апеляційної скарги про те, що під час ухвалення рішення суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо зарахування ОСОБА_1 періоду служби з 07.04.1997 по 09.09.2013 в органах податкової міліції до стажу служби в органах національної поліції та таким, що дає право на встановлення поліцейської надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, є необґрунтованими. 
Отже, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що вислуга років служби позивача в податковій міліції має бути зарахованою до стажу служби в поліції на підставі п.3 ч.2 ст.78 Закону України "Про Національну поліцію", тоді як відповідачем протиправно та необґрунтовано не зараховано спірний стаж служби позивача в податковій міліції до стажу служби в поліції.
Надаючи правову оцінку доводам апеляційної скарги про те, що частина 2 статті 78 Закону №580-VIII містить вичерпний перелік посад (видів служби) та періодів роботи в органах і установах, служба у яких зараховується до стажу служби в поліції, і у вказаному переліку відсутня служба в органах податкової міліції, а тому при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, слід застосовувати приписи частини 2 статті 78 Закону №580-VІІІ, якою встановлено вичерпний перелік складових (посад, періодів служби) такого стажу служби в поліції, колегія суддів зазначає, що вказані доводи є необґрунтованими та такими, що суперечать вже наведеним вище висновкам суду у даній справі, а також правовим позиціям Верховного Суду в аналогічних правовідносинах, викладених у постановах цього суду, які в силу ч.5 ст.242 КАС України є обов`язковими для врахування у даній справі.  
Щодо посилання в апеляційній скарзі на правові позиції Верховного Суду, викладені у постанові Верховного Суду від 31 березня 2020 року у справі №520/2067/19 та постанові від 19 листопада 2019 року у справі № 520/903/19, то колегія суддів зазначає, що вони  не є ревалентними до даної адміністративної справи, оскільки правовідносини у даній справі є відмінними від тих, що були у зазначених справах, які розглядалися Верховним Судом. Відповідно підстави для їх врахування судом апеляційної інстанції згідно вимог ч.5 ст. 242 КАС України, відсутні. 
Доводи апеляційної скарги про те, що Головне управління Національної поліції в Сумській області діяло у порядку та спосіб визначений чинним законодавством, будь-яких протиправних дій відносно позивача не вчиняло, а відтак, підстави для задоволення позову відсутні, є помилковими та такими, що не узгоджуються із висновками суду у даній справі. 
Підсумовуючи, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду даної справи, і не спростовують висновків суду першої інстанції. 
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 , який визнав протиправними дії Головного управління Національної поліції в Сумській області, що виразились у відмові ОСОБА_1 в зарахуванні періоду служби в органах податкової міліції з 07.04.1997 по 09.09.2013 до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки та зобов`язав  Головне управління Національної поліції в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 період служби з 07.04.1997 по 09.09.2013 в органах податкової міліції до стажу служби в органах національної поліції, що дає право на встановлення поліцейської надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки.
Згідно із ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідачем у справі, як суб`єктом владних повноважень, не було доведено (доказано) правомірності його дій, які є предметом оскарження у даній справі.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з приписами ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Таким чином, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Правові підстави для розподілу судових витрат у відповідності до вимог                                 ст.139 КАС України, відсутні.
Враховуючи те, що дана справа є справою незначної складності, а також те, що дана справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно вказане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.   
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 327, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  - залишити без задоволення.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 27.09.2022 по справі                           №480/12406/21 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.М. Григоров 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.Г. Подобайло    Н.С. Бартош