ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" червня 2023 р.           Справа№ 910/1580/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Руденко  М.А.
суддів:            Барсук  М.А. 
          Пономаренка  Є.Ю. 

при секретарі:                               Реуцька Т.О.

за участю представників сторін.
від позивача: не з`явився 
від відповідача: Нагорна Н.О. (довіреність №390 від 06.02.2023)

розглянувши апеляційну скаргу  акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр охорони здоров`я" акціонерного товариства "Українська залізниця"
на ухвалу господарського суду міста Києва від 11.04.2023 про повернення зустрічної позовної заяви
зустрічна позовна заява    акціонерного товариства "Українська залізниця" 
до    фізичної особи - підприємця Топора Костянтина Вікторовича         
про    стягнення 492 103, 74 грн 
у справі №910/1580/23 (суддя Селівон А.М.) 
за позовом фізичної особи - підприємця Топора Костянтина Вікторовича
до акціонерного товариства "Українська залізниця"
про розірвання договору,-

В  С  Т  А  Н  О  В  И  В:

Фізична особа-підприємець Топор Костянтин Вікторович звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Центр охорони здоров`я" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про розірвання договору оренди нерухомого майна № УОЗ/ТН-1018 від 20.01.2022 року.
Позовні вимоги обґрунтовані  наявністю підстав для розірвання укладеного між сторонами договору оренди нерухомого майна № УОЗ/ТН-1018 від 20.01.2022 року у зв`язку з неможливістю провадження позивачем господарської діяльності за адресою: м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 9, через військову агресію Російської Федерації проти України та введення воєнного стану, погіршення економічного стану орендаря, а також відсутність доступу до об`єкта оренди. 
Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.02.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/1580/23, приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом на підставі ч. 3  ст. 12 ГПК України  постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 29.03.2023 року.
14.03.2023 до господарського суду міста Києва від відповідача - Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшла зустрічна позовна заява б/н від 14.03.2023 року до фізичної особи - підприємця Топора Костянтина Вікторовича про стягнення 492 103,74 грн., а саме заборгованості за Договором оренди нерухомого майна №УОЗ/ТН-1018 від 20.01.2022 року в сумі 383 190,07 грн. орендної плати, 69 548,57 грн. пені та 8364,63 грн. штрафу, а також заборгованості за Договором про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна № УОЗ/ТН-1040 від 14.02.2022 року в сумі 25 864,25 грн. боргу з витрат на утримання нерухомого майна та пені в сумі 5136,22 грн.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.04.2023 зустрічну позовну заяву акціонерного товариства "Українська залізниця" до фізичної особи - підприємця Топора Костянтина Вікторовича про стягнення 492 103, 74 грн. повернуто заявнику на підставі п.2. ч.5 ст. 174 ГПК України.
Обґрунтовуючи ухвалу суд першої інстанції зазначив, що  задоволення зустрічного позову в частині стягнення заборгованості за Договором про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна № УОЗ/ТН-1040 від 14.02.2022 року жодним чином не вплине за виконання зобов`язань за Договором оренди нерухомого майна №УОЗ/ТН-1018 від 20.01.2022 року, та, тим більше, не виключатиме частково чи повністю задоволення первісного позову про розірвання спірного Договору оренди тощо.
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії «Центр охорони здоров`я» акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 11.04.2023 у справі №910/1580/23 і направити зустрічну позовну заяву акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр охорони здоров`я" акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення заборгованості з фізичної особи - підприємця Топора Костянтина Вікторовича у розмірі 492    103, 74 грн для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказала на те, що відповідачем не було порушено правила об`єднання позовних вимог,  оскільки на виконання п.3.4 договору оренди нерухомого майна №УОЗ/ТН-1018 від 20.01.2022 року, 14.02.2022 між позивачем та відповідачем  було укладено договір про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна № УОЗ/ТН-1040, який укладався на період дії договору оренди нерухомого майна №УОЗ/ТН-1018 від 20.01.2022 року і нерозривно  пов`язаний з його дією. Підстави обох позовів (фактичні обставини) повністю співпадають, а тому спільний розгляд даних позовів сприятиме оперативному і правильному вирішення спору між сторонами. 
Положення договору оренди нерухомого майна підтверджує факт, що договорі про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна від 14.02.2022 № УОЗ/ТН-1040, заборгованість за яким орендодавець просить стягнути разом із заборгованістю з орендної плати, нерозривно пов`язаний з терміном дії договору  оренди нерухомого майна №УОЗ/ТН-1018 від 20.01.2022 року, про розірвання якого просить  позивач за первісним позовом. А тому, обидва позови є взаємопов`язані і виникають з одних правовідносин. 
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу у справі №910/1580/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Руденко М.А. (головуючий суддя (суддя-доповідач), судді Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.
З огляду на те, що вказана апеляційна скарга була подана 20.03.2023 безпосередньо до суду апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребування у суду першої інстанції матеріалів справи №910/1580/23 та відкладення вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою до надходження матеріалів даної справи з суду першої інстанції.
Листом Північного апеляційного господарського суду від 01.05.2023 витребувано з господарського суду міста Києва матеріали справи №910/1580/23.
08.05.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/1580/23.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр охорони здоров`я" акціонерного товариства "Українська залізниця" на ухвалу господарського суду міста Києва від 11.04.2023 у справі №910/1580/23. Справу №910/1580/23 призначено до розгляду на 06.06.2023 
У судове засідання, 06.06.2023 представник  позивача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, як свідчать матеріали справи, про час та місце розгляду справи всі представники сторін були повідомлені належним чином. (а.с.168-172)
Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки та особи, які провадять клірингову діяльність у значенні, наведеному в   Законі України   "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.
Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення), яким визначено порядок функціонування в судах та органах системи правосуддя окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, зокрема підсистем "Електронний кабінет", "Електронний суд" та підсистеми відеоконференцзв`язку; порядок вчинення процесуальних дій в електронній формі з використанням таких підсистем; особливості використання в судах та органах системи правосуддя іншого програмного забезпечення в перехідний період до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у складі всіх підсистем (модулів).
Відповідно до п. 5.8 Положення офіційна електронна адреса - сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Адреса електронної пошти, що використовується при реєстрації Електронного кабінету, не може бути зареєстрована на доменних іменах, використання яких заборонено законодавством України.
Згідно п. 59 Положення до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС процесуальні та інші документи можуть подаватися до суду в електронній формі з використанням офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти, з якої надійшли документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом. До початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС суд надсилає документи у справах або на офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти, з якої надійшли до суду документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом.
Як слідує з матеріалів справи, ухвала Північного апеляційного господарського суду була направлена представникам сторін на офіційні електронні адреси та доставлені до скриньки, про що свідчать роздруківки з сервісу направлення електронних листів. (а.с. 168-172)
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.
Окрім того, як свідчать матеріали справи, ухвала про відкриття провадження у справі від 10.05.2023, була направлена сторонам та отримання останніми (а.с.168-172), окрім того, оприлюднена на сайті ЄДРСР 12.05.2023. 
Відповідно до частини 2  статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень"  усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.
Згідно з ч. ч. 1, 2  ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень"  для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1  ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").
Колегія суддів зазначає, що якщо учасник надав суду електронну адресу   (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.
З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.       
Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Єврорпейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія   Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).
Подібна правова позиція викладена в постанові Касаційоного цивільного суду від 30.11.2022 у справі № 759/14068/19. 
Враховуючи наведені положення, колегія суддів зазначає, що відповідачі не були позбавлені права та можливості самостійно ознайомитись з ухвалою про виклик у судове засідання від 13.09.2022р., яка є у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
А тому, враховуючи, що під час воєнного стану суди не припинили свою діяльність та продовжують здійснювати правосуддя, колегія суддів, з урахуванням принципу розумності строків розгляду справи судом, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представника позивача у судовому засіданні 06.06.2023.
Представник відповідача у судовому засіданні, підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати.  
Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з наступних підстав.
Як вже зазначалось ФОП Топор Костянтин Вікторович звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Центр охорони здоров`я" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про розірвання договору оренди нерухомого майна № УОЗ/ТН-1018 від 20.01.2022 року. Обґрунтовуючи позов неможливістю провадження позивачем господарської діяльності за адресою: м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 9, через військову агресію Російської Федерації проти України та введення воєнного стану, погіршення економічного стану орендаря, а також відсутність доступу до об`єкта оренди. 
Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.02.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/1580/23, приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом на підставі ч. 3  ст. 12 ГПК України  постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 29.03.2023 року.
14.03.2023 до господарського суду міста Києва від відповідача - Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшла зустрічна позовна заява б/н від 14.03.2023 року до Фізичної особи - підприємця Топора Костянтина Вікторовича про стягнення 492 103,74 грн., а саме заборгованості за Договором оренди нерухомого майна №УОЗ/ТН-1018 від 20.01.2022 року в сумі 383 190,07 грн. орендної плати, 69 548,57 грн. пені та 8364,63 грн. штрафу, а також заборгованості за Договором про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна № УОЗ/ТН-1040 від 14.02.2022 року в сумі 25 864,25 грн. боргу з витрат на утримання нерухомого майна та пені в сумі 5136,22 грн.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.04.2023 зустрічну позовну заяву акціонерного товариства "Українська залізниця" до фізичної особи - підприємця Топора Костянтина Вікторовича про стягнення 492 103, 74 грн. повернуто заявнику на підставі п.2. ч.5 ст. 174 ГПК України, згідно з яким суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень ст. 173 ГПК України).
Колегія суддів з таким висновком  суду першої інстанції не погоджується зважаючи на наступне.
За приписами п. 2 ч. 5  ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
Таким чином, нормою процесуального права закріплене право позивача об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. 
Об`єднаними можуть бути позовні вимоги, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоч і різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними є позовні вимоги, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.
Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому, об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.
Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.
Доказами є будь-які відомості, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інших обставин, які мають значення для правильного розгляду справи.
Об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості винесення різних рішень за однакових обставин. Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 22.01.2021 у справі № 904/4376/20, від 12.08.2022 у справі № 911/2401/21.
У постанові Верховного Суду від 23.10.2019 у справі N 902/434/19 викладено такі висновки:
"За змістом частини першої статті 173 ГПК України порушення правил об`єднання позовних вимог має місце у випадках, якщо заявлені в одній позовній заяві вимоги (1) не пов`язані підставою виникнення або поданими доказами (не є однорідними); (2) не співвідносяться між собою як основна та похідна.
Крім того, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які можуть і відповідати критеріям, наведеним у частині першій статті 173 ГПК України, проте підпадають під заборони, прямо визначені в частинах четвертій, п`ятій вказаної статті.
Саме встановлення господарським судом наведених вище обставин, які свідчать про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, є підставою для повернення позовної заяви з посиланням на пункт 2 частини п`ятої статті 174 ГПК України.
У той же час аналіз пункту 2 частини п`ятої статті 174 ГПК України у системному співвідношенні з приписами статті 173 цього Кодексу свідчить про те, що у разі порушення правил об`єднання позовних вимог суд з метою виконання завдання господарського судочинства може не повертати позовну заяву, а за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою самостійно роз`єднати позовні вимоги за правилами частини шостої статті 173 ГПК України та розглянути кожну з заявлених вимог окремо.
Отже, приписи частини шостої статті 173 ГПК України суд, з урахуванням конкретних обставин, має право застосувати як у разі дотримання правил об`єднання позовних вимог, так і у випадку їх порушення. Проте вчинення відповідної процесуальної дії є дискрецією господарського суду, яка застосовується (або не застосовується) ним за власним переконанням та з урахуванням конкретних обставин справи.
Проте у будь-якому випадку коли заявлені в одному позові вимоги є однорідними або співвідносяться як основна та похідна та не підпадають під заборони, визначені у частинах четвертій, п`ятій статті 173 ГПК України, у суду відсутні підстави для повернення позовної заяви, незалежно від того, чи заявлено позивачем клопотання про об`єднання позовних вимог. У цьому разі суд має керуватися змістом самої позовної заяви, обставинами та доказами, якими обґрунтовано позов ".
Зі змісту позовної заяви слідує, що 20.01.2022 між позивачем та відповідачем було укладено  договір оренди нерухомого  майна №ЦОЗ/ТН-1018, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне  користування нерухоме майно загальною площею 60,5м.2 на 1 поверсі Будівлі. Строк дії договору ЦОЗ/ТН-1018  сторони визначили пунктом 11.1 договору та погодили, що договір набирає чинності з дати його підписання  і діє до 15.01.2025, та в будь якому разі до повного виконання сторонами  своєї зобов`язань. 
Умовами п. 3.4 зазначеного договору (№ЦОЗ/ТН-1018) визначено, що орендна плата не включає вартість  комунальних послуг (послуг з електропостачання, теплопостачання, газопостачання,  водопостачання та водовідведення), експлуатаційних та інших витрат, що безпосередньо пов`язані з майном. Відшкодування комунальних послуг, експлуатаційних та інших витрат що безпосередньо пов`язані з майном, відшкодування земельного податку здійснюється орендарем щомісячно на підставі окремого підписаного сторонами  договору про відшкодування витрат на утримання майна та надання комунальних  послуг.
Так на виконання п.3.4 зазначеного договору (№ЦОЗ/ТН-1018) оренди нерухомого майна, 14.02.2022 між позивачем та відповідачем було укладено договір про відшкодування витрат на  утримання орендованого нерухомого майна № ЦОЗ/ТН-1040. Умовами п.1.2 договору № ЦОЗ/ТН-1040, визначено, що орендар, на підставі договору оренди від 20.01.2022  №ЦОЗ/ТН-1018, користується частиною нежитлового приміщення, що знаходиться на 1 поверсі в Будівлі, із площею 60,5м.2  відповідно до плану розміщення приміщення, що додається до договору оренди.
Окрім того, договір на відшкодування укладався на період дії договору оренди нерухомого майна і нерозривно пов`язаний з його дією, так в п.6.1 договору ЦОЗ/ТН-1040 визначено, що цей договір укладено на період дії договору оренди нерухомого майна  від 20.01.2022 № ЦОЗ/ТН-1018, а саме з 14.02.2022 до 15.01.2025.
Отже, укладання договору на відшкодування (№ЦОЗ/ТН-1040) зумовлене наявністю підписаного між  сторонами договору оренди нерухомого майна (№ ЦОЗ/ТН-1018) і повністю пов`язане з обставинами використання предмету оренди. 
Таким чином, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору оренди нерухомого майна  від 20.01.2022  № ЦОЗ/ТН-1018 і обидва позови безпосередньо пов`язані з договором  ЦОЗ/ТН-1040 та стосуються питань виконання та дії його умов. 
Таким чином позовні заяви є пов`язаними між собою  підставою виникнення, поданими доказами, пов`язаними вимогами  та  виникають з одних правовідносин, що спростовує доводи суду першої інстанції зазначені в оскаржуваній ухвалі.
     Частинами 1 та 2 ст.180 ГПК України визначено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.  Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Крім того, колегія суддів враховує правову позицію, викладену у постанові  Верховного Суду у складі  колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 28.09.2021 у справі №910/6070/21, в якій суд зазначив, що взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів та доцільність їх спільного розгляду може виявлятись у такому:
-                    повністю чи частково співпадають підстави обох позовів (фактичні обставини); при цьому правові підстави цих позовів можуть бути різними;
-                    для підтвердження підстав позову сторонами (позивачем за первісним позовом і відповідачем за зустрічним) надані переважно або частково одні ті самі докази;
-                    вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись (при цьому предмети та підстави таких позовів можуть бути не пов`язаними, доцільність розгляду в одному провадженні спрямована на процесуальну економію, уникнення процедури примусового виконання одночасно двох судових рішень);
-                    задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову;
-                    спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору/спорів між сторонами.
У постанові Великої  Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі №910/2987/18 визначено, що взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у  підставах цих позовів або поданих доказів, а також у тому, що вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись.
У постанові Верховного Суду від 27.01.2021 у справі №908/1688/20 вказано, що зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги. Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін.          Зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому:
а) обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору; взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах;
б) вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись; відповідно до  статті 601 Цивільного кодексу України  зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги; зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін;
в) задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову; подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.
Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
За приписами ч. 3 ст. 271 ГПК України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Частиною 1 статті 277 ГПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів вважає, що при прийнятті оспореної ухвали судом першої інстанції мало місце неправильне застосування норм процесуального права, а відтак, ухвала господарського суду міста Києва від 11.04.2023 у справі № 910/1580/23 підлягає скасуванню, а зустрічний позов акціонерного товариства «Українська залізниця» до ФОП Топор Костянтин Вікторович  про стягнення 492  103,74 грн.  - передачі до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття його до розгляду.
Враховуючи вимоги, які викладені в апеляційній  скарзі, апеляційна скарга  акціонерного товариства «Українська залізниця»  підлягає задоволенню.
Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (ч. 14 ст. 129 ГПК України).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 280-283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Українська залізниця» на ухвалу господарського суду міста Києва від 11.04.2023 у справі № 910/1580/23 задовольнити.
2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 11.04.2023 у справі № 910/1580/23 скасувати.
3. Справу № 910/1580/23 передати до господарського суду міста Києва для продовження розгляду .
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.
          Повний текст судового рішення  складено  09.06.2023 

Головуючий суддя                                                            М.А. Руденко 

Судді                                                                                М.А. Барсук

                                                                                Є.Ю. Пономаренко