СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року              м. Харків                   Справа № 922/2531/22  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А. , суддя  Тарасова І.В.
за участі секретаря судового засідання Андерс О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована механізована колона № 23" (вх.№541 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.03.2023 у справі №922/2531/22 (прийняту у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Аріт К.В., повний текст ухвали складено 23.03.2023) 
за позовом Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова "Шляхрембуд", м.Харків (адреса для листування: 61002, м.Харків, пров.Каплунівський,14)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована механізована колона № 23", с.Тарасівка Київської обл. (адреса: 08161, Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с.Тарасівка, вул.Київська,1, оф.4) 
про стягнення 638 373,21 грн,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Харківської області знаходиться справа №922/2531/22 за позовом КП спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м.Харкова "Шляхрембуд" до ТОВ "Спеціалізована механізована колона №23" про стягнення заборгованості у розмірі 638 373,21 грн за договором підряду №21/05-1 від 21.05.2018.
21.03.2023 представником відповідача подано до суду наступні документи: заява про фальшивість доказів (вх.№6873), клопотання про витребування доказів (вх.№6874), клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи (вх.№6878).
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.03.2023 у справі №922/2531/22 клопотання відповідача про витребування доказів (вх.№6874 від 21.03.2023), про призначення експертизи (вх.№6878 від 21.03.2023), заяву про фальшивість доказів (вх.№6873 від 21.03.2023) - залишено без розгляду на підставі ч.2 ст.207 ГПК України. Відкладено розгляд справи на  "28" березня 2023 р. о 14:00.   
Ухвала суду обґрунтована відсутністю поважних причин неподання відповідачем вказаних документів у встановлені строки, в зв`язку з чим суд залишив дані клопотання та заяву без розгляду.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована механізована колона № 23" з ухвалою Господарського суду Харківської області не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.03.2023 у справі № 922/2531/22 про залишення без розгляду клопотань відповідача, поданих суду 21.03.2023. Відшкодувати судові втрати за подання апеляційної скарги.
Скарга обґрунтована тим, що протоколом № 31/18 випробування матеріалів від 22.03.2021, складеного головним випробувальним центром ДП «ДерждорНДІ», досліджено зразки керни, відібрані на об`єкті - Шляхопровід над вул.Воровського, та встановлено відхилення виконаних робіт вимогам робочого проекту. Також, в документах по суті справи, ТОВ «СМК №23» ґрунтовно навело, що встановлені протоколом № 31/18 випробування матеріалів від 22.03.2021 неможливо було виявити під час звичайного приймання виконаних робіт та підписання акту КБ-2В №2972 від 19.06.2020 за червень 2020р., та підписуючи вказаний акт керівник ТОВ «СМК №23» не знав про існування цих недоробок та дефектів. Тобто, матеріали справи містять обставини, що ставлять під сумнів допустимість, належність та достовірність основного доказу, наданого позивачем - акту КБ-2В №2972 від 19.06.2020 за червень 2020р. Однак, дослідження даних обставин можливе лише шляхом залучення фахівців, що мають спеціальні знання. Проте суд постановив ухвалу про залишення зазначених клопотань без розгляду, фактично вирішивши цим самим питання про достовірність, належність та допустимість доказів, наданих суду позивачем та відповідачем, в супереч положень ст.ст. 236, 237 ГПК України. Крім того, приймаючи спірну ухвалу, всупереч положень ст.84 ГПК України, суд фактично визнав, що основний доказ по справі, представлений позивачем – акт виконаних робіт №2972 від 19.06.2020 за червень 2020р. – має заздалегідь встановлену силу у справі № 922/2531/22.
03.04.2023  до суду від ТОВ "Спеціалізована механізована колона № 23" надійшли доповнення до апеляційної скарги (вх.№3632), в яких скаржник просить: прийняти доповнення до апеляційної скарги від 21.03.2023 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.03.2023 у справі № 922/2531/22, скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.03.2023 у справі №922/2531/22 про залишення без розгляду клопотань відповідача, поданих суду 21.03.2023; відшкодувати судові втрати за подання апеляційної скарги, посилаючись на те, що зазначені клопотання не могли бути заявлені раніше, оскільки вони є складовими частинами забезпечення доказів - в рамках судової будівельно-технічної експертизи. Тому, винесення ухвали стосовно заявленого 15.03.2023 клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи упереджено було відкладено суддею на 17 березня 2023р. - з метою штучного створення підстав неможливого по строкам процесуального реагування апелянта на ухилення від належного судочинства, а також штучного створення підстав для відмови в розгляді заявлених клопотань на судовому засіданні 21.03.2023. Зазначає, що оскаржувану ухвалу, повний текст якої складено 23.03.2023 та 27.03.2023 оприлюднено в ЄДР, того ж дня (27.03.2023) отримано відповідачем, тому доповнення подано в строк, встановлений ст.256 ГПК України.
Ухвалою апеляційного суду від 07.04.2023 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача та  доповненнями до неї.
25.04.2023 до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№4602), в якому позивач проти апеляційної скарги заперечує, просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що сподівання відповідача на задоволення судом клопотання про призначення експертизи у справі, та у зв`язку з відмовою в його задоволенні, виникнення необхідності у відповідача надання додаткових пояснень (доказів, заяв, клопотань) у справі, не може бути поважною причиною для подання клопотань поза межами встановлених ГПК України строків. Крім того, ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.03.2023 в задоволенні клопотання представника відповідача від 28.02.2023 про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи відмовлено. Таким чином вбачається, що судом вже надано оцінку доводам представника відповідача, покладеним в обґрунтування поданого клопотання, за результатами чого судом прийнято відповідне рішення.
Представник відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.
Представник позивача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.12.2022 відкрито провадження у справі №922/2531/22 та призначено підготовче засідання на 17.01.2023.
В ухвалі про відкриття провадження у справі судом було встановлено сторонам строки на подання до суду заяв по суті спору, зокрема, строки для надання до суду відзиву на позовну заяву та заперечень на відповідь на відзив, а також попереджено сторони, що подання доказів у справі здійснюється учасниками справи на стадії підготовчого провадження.
Протокольною ухвалою суду від 17.01.2023 підготовче засідання було відкладено на 09.02.2023.
Ухвалою суду від 23.01.2023 задоволено клопотання відповідача про продовження строку на подання відзиву. Продовжено відповідачу строк на подання відзиву на 10 днів.
30.01.2023 представник відповідача надав відзив на позовну заяву (вх.№2187), в якому просив відмовити в позові у повному обсязі. До відзиву відповідачем надано докази в обґрунтування заперечень.
06.02.2023 представник позивача надав відповідь на відзив (вх.№2643).
Протокольною ухвалою суду від 09.02.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 28.02.2023.
13.02.2023 до суду від відповідача надійшла заява (вх.№3521) про продовження строку на подання заперечень проти відповіді на відзив.
Ухвалою суду від 14.02.2023 задоволено клопотання представника відповідача про продовження строку на подання заперечень на відповідь на відзив.
23.02.2023 представник відповідача надав заперечення на відповідь на відзив (вх.№4468). До заперечень доказів додано не було.
28.02.2023 представник відповідача надав клопотання (вх.№4779) про призначення судової будівельно-технічної експертизи. До клопотання надані докази, які не було надано разом з відзивом.
Протокольною ухвалою суду від 28.02.2023 відкладено підготовче засідання на 13.03.2023.
08.03.2023 до суду від позивача надійшли заперечення (вх.№5783) на клопотання (заяву) відповідача про призначення судової будівельно-технічної експертизи.
Протокольною ухвалою суду від 13.03.2023 відкладено підготовче засідання на 17.03.2023.
Ухвалою суду від 17.03.2023 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про призначення експертизи.
Протокольною ухвалою суду від 17.03.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.03.2023. 
21.03.2023 представником відповідача подано до суду: заяву про фальшивість доказів (вх.№6873), клопотання про витребування доказів (вх.№6874), клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи (вх.№6878).
21.03.2023 Господарським судом Харківської області прийнято оскаржувану ухвалу.
Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.
За приписами частин 1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з підпунктами 2, 3, 6 ч.1 ст.42 ГПК України учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.
В той же час згідно з підпунктами 1, 2, 4, 6 ч.2 ст.42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Відповідно до частин 3, 4, 8, 11 ст.80 ГПК України відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. У разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може просити суд до закінчення підготовчого засідання виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів.
Частиною 1 ст.81 ГПК України передбачено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Відповідно до ст.177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є:
1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу;
2) з`ясування заперечень проти позовних вимог;
3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів;
4) вирішення відводів;
5) визначення порядку розгляду справи;
6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.
Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.
Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.
Отже, як правильно зазначено судом першої інстанції, ГПК України встановлено відповідні процесуальні строки на вчинення учасниками справи певних процесуальних дій, зокрема, на подання заяв по суті спору, подання заяв та клопотань, подання доказів. При розгляді справи в порядку загального позовного провадження докази, заяви та клопотання подаються сторонами та вирішуються судом на стадії підготовчого провадження, у встановлені законом або судом строки.
Відповідно до ст.113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. 
За змістом ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.207 ГПК України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. 
Як вбачається з матеріалів справи, клопотання про призначення експертизи (вх.№6878 від 21.03.2023) обґрунтовано, зокрема, тим, що позивач безпідставно спонукає суд надати оцінку лише тим доказам, які на його думку мають заздалегідь встановлену силу для обґрунтування позову без врахування інших обставин справи у їх сукупності, зокрема, - обставин виявлення недоробок та дефектів у виконаних роботах та їх не усунення позивачем до подання позову до суду, що є неприпустимим відповідно до положень ст.86 ГПК України. Таким чином, як зазначає відповідач,  обставини справи у своїй сукупності зумовлюють і потребують спеціальних знань в галузі будівельно – технічної експертизи для встановлення підтвердження чи спростування спірних обставин справи, що безумовно буде підставою для повної відмови у позові. Крім того, з моменту виникнення спірних обставин між сторонами – 2021р. та до цього часу у правовідносинах між сторонами не змінилось жодних обставин, недоліки та недоробки позивачем усунуті не були, листи вимоги відповідача від 19.04.2021 та від 13.05.2021 позивачем не виконані та залишені без будь-якої відповіді. Умисне приховування позивачем виявлених недоліків та не виконаних зобов`язань позивача щодо їх усунення, у прямому зв`язку перебуває у вірогідних відповідних ризиків аварій та їх наслідків, тим паче в період пересування важкої спеціальної військової техніки у зв`язку з воєнним станом. Тобто матеріали справи містять обставини, що ставлять під сумнів допустимість, належність та достовірність основного доказу, наданого позивачем - акту КБ-2В №2972 від 19.06.2020 за червень 2020р. Однак, дослідження даних обставини можливе лише шляхом залучення фахівців, що мають спеціальні знання. Зазначає, що у справах №922/2527/22,  №922/2529/22, №922/2528/22 клопотання про призначення експертизи були розглянуті та відповідно – 01.03.2023, 13.03.2023 та 15.03.2023 постановлено правосудні ухвали про призначення проведення експертиз по даному будівельному об`єкту. Питання допущених позивачем недоробок і дефектів у виконаних роботах є суттєвими обставинами справи та має істотне значення для правильного її вирішення. 
Клопотання про витребування доказів (вх.№6874 від 21.03.2023) обґрунтовано тим, що вимога ТОВ «СМК №23» про надання виконавчої документації на виконані роботи та перевірка виконаних робіт на предмет їх відповідності проектно-кошторисній документації, - повністю узгоджується як з положеннями нормативно-правових актів так і з положеннями договору.
Заява про фальшування доказів (вх.№6873 від 21.03.2023) обґрунтована тим, що обставини справи вказують на невідповідність виконаних робіт за договором на об`єкті - Шляхопровід на вул.Воровського договору та проектно-кошторисній документації, а отже, -  основний доказ по справі - акт виконаних робіт №2972 за червень 2020р  відповідачем було сфальшовано, тому він є неналежним і недопустимим доказом у справі.  
В обґрунтування пропущеного строку подання клопотань про призначення експертизи (вх.№6878 від 21.03.2023), про витребування доказів (вх.№6874 від 21.03.2023), а також заяви про фальшивість доказів (вх.№6873 від 21.03.2023) зазначав, що клопотання та  заява подані перед початком судового розгляду, з огляду на застереження судом у протоколі судового засідання під час вирішення 17.03.2023 питань щодо закриття підготовчого засідання та відмову відповідачу у відкладенні підготовчого засідання, про надання можливості представнику відповідача заявити будь-які клопотання до початку судового розгляду, які він мав право заявити до закриття підготовчого провадження.
Як свідчать матеріали справи, розгляд справи неодноразово відкладався. Протокольною ухвалою суду від 09.02.2023 було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів – до 20.03.2023, а протокольною ухвалою суду від 17.03.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.03.2023. 
Тобто,  у відповідача було достатньо часу, починаючи з  20.12.2022, коли було відкрито провадження у справі №922/2531/22, та до 17.03.2023, коли було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, реалізувати свої процесуальні права. Однак, відповідачем вказані вище клопотання та заява були подані лише 21.03.2023, тобто після закриття підготовчого провадження та можливості учасникам справи подати до суду відповідні клопотання.
Крім того, для подання клопотання про витребування доказів статтею 81 ГПК України встановлений певний строк (разом з поданням відзиву), а якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. 
Клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи було вже вирішено судом ухвалою від 17.03.2023.
Як правильно зазначено судом першої інстанції, сподівання відповідача на задоволення судом клопотання про призначення експертизи у справі, та у зв`язку з відмовою в його задоволенні, виникнення необхідності у відповідача надання додаткових пояснень (доказів, заяв, клопотань) у справі, не може бути поважною причиною для подання клопотань поза межами встановлених ГПК України строків. 
Будь-яких доказів, які перешкоджали відповідачу заявити відповідні клопотання у підготовчому провадженні у встановлені строки, матеріали справи не містять.
Посилання скаржника на те, що приймаючи спірну ухвалу, суд фактично визнав, що основний доказ у справі, представлений позивачем – акт виконаних робіт №2972 від 19.06.2020 за червень 2020р. – має заздалегідь встановлену силу у справі № 922/2531/22, спростовуються матеріалами справи, оскільки посилання на акт приймання-передачі №2972 за червень 2020 року були здійснені судом першої  інстанції в  ухвалі від 17.03.2023.
Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
З метою безумовного дотримання цього конституційного принципу в ч.1 ст.13 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006 визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
За приписами ч.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Так, у справі «Салов проти України» (заява №65518/01, п. 87) Суд зробив висновок, що принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу («Руїс-Матеос проти Іспанії» (Ruiz-Mateos v. Spain), заява №12952/87, п. 63).
У справі «Лазаренко та інші проти України» (№70329/12, п. 37) Суд нагадує, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні   пункту 1   статті 6 Конвенції.
Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, невід`ємними частинами права на суд необхідно розглядати, зокрема, такі вимоги, як змагальність процесу (Екбатані проти Швеції (Ekbatani v. Sweden), заява №10563/83, п. 24-33) та право на ефективну участь (T. проти Сполученого Королівства (T. v. the United Kingdom), заява №24724/94, п. 83-89).
Таким чином, принцип змагальності спільно з принципом рівності є одним з основних елементів поняття «право на справедливий суд», що гарантоване Конвенцією.
З урахуванням наведеного, встановлення строків для здійснення відповідних процесуальних дій які є обов`язковими як для сторін так і для суду, сприяє як дотриманню принципів рівності та змагальності сторін, так і розгляду справи впродовж  встановленого законом строку. Закріплення даних процесуальних  норм на законодавчому рівні дозволяє говорити про те, що сторони повинні бути обізнані про те, що дані обмеження, у тому числі щодо граничних строків на подання заяв, клопотань тощо, будуть застосовані судом.
Одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,  згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Згідно з ч.2 ст.207 ГПК України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.
Враховуючи відсутність поважних причин неподання відповідачем зазначених документів у встановлені строки, судом першої інстанції у відповідності до процесуального закону залишено дані клопотання та заяву без розгляду.
Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про упереджені дії судді та штучного створення підстав для відмови у розгляді заявлених клопотань з огляду на те, що такі висновки являються його суб`єктивною думкою та не можуть бути підставою для скасування законної та обґрунтованої  ухвали.
Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст.276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин колегія суддів апеляційного суду вважає висновки Господарського суду Харківської області законними та обґрунтованими. При цьому, доводи скаржника в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.03.2023 у справі №922/2531/22 без змін як такої, що ухвалена з додержанням норм процесуального права.
Керуючись статтями 269, 270, п.1 статті 275, статтями 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
   
ПОСТАНОВИВ:
          
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована механізована колона № 23" залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.03.2023 у справі №922/2531/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України. 

Повний текст постанови складено   17.05.2023 

Головуючий суддя                                                                    Я.О. Білоусова

Суддя                                                                                           О.А. Пуль  

Суддя                                                                                           І.В. Тарасова