ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2023 року 
м. Київ
cправа №  904/5087/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова  Є.  В. - головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І.,
секретар судового засідання - Салівонського С. П., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Фонду державного майна України на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.04.2023 (колегія суддів: Верхогляд Т. А., Кузнецов В. О., Парусніков Ю. Б.) у справі
за позовом Акціонерного товариства "Дніпроазот" до відповідачів: 1) Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", 2) Фонду державного майна України про визнання права власності,
за участю представників:
позивача - Скирди В. Є.,
відповідача - 2 - Кулибаби В. О.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1.          Акціонерне товариство "Дніпроазот" (далі - АТ "Дніпроазот") звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (далі - АТ "Дніпропетровськгаз") та Фонду державного майна України (далі - ФДМУ) про визнання права власності на газопроводи природного газу високого тиску, розташовані у Дніпропетровській області, місті Кам`янському, на вулицях Горобця, Маріупольській та Січеславський шлях.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
2.          18.01.2023 Господарський суд Дніпропетровської області постановив ухвалу про відкриття провадження у цій справі, призначив її до розгляду за правилами загального позовного провадження, а також призначив у ній підготовче судове засідання на 15.02.2023. Явку представників сторін визнав не обов`язковою, залишивши її на розсуд учасників справи. У цій же ухвалі суд постановив додатково повідомити всіх учасників справи про день, час та місце судового засідання, а також про її зміст шляхом направлення ухвали на відомі суду електронні адреси, передачі телефонограм і розміщення відповідного оголошення на сайті Судової влади.
3.          На зворотньому боці цієї ухвали проставлено відмітку канцелярії суду про неможливість відправки її сторонам у зв`язку з відсутністю фінансування. Разом з тим, складено довідку про доставку електронного листа позивачу на електронну адресу: office@azot.com.ua, тоді як позивач у позовній заяві зазначив про те, що його офіційна електронна адреса відсутня.
4.          15.02.2023 Господарський суд Дніпропетровської області постановив ухвалу про залишення цього позову без розгляду. Цю ухвалу суд мотивував тим, що позивач не направив повноважного представника для участі в підготовчому засіданні 15.02.2023, незважаючи на належне його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, і будь-яких заяв із зазначенням причин такої неявки, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надіслав.
5.          24.04.2023 Центральний апеляційний господарський суд прийняв постанову про скасування цієї ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, звернувши увагу на те, що зроблений місцевим господарським судом висновок в оскаржуваній ухвалі суперечить висновку цього ж суду в раніше прийнятій ухвалі від 18.01.2023, підготовче засідання за якою призначено на 15.02.2023, згідно з яким явка позивача не визнавалась обов`язковою. До того ж суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що місцевий господарський суд не повідомив позивача про дату і час розгляду справи, що є порушенням статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), тоді як довідка про доставку електронного листа позивачу, на яку послався суд першої інстанції, свідчить лише про факт направлення ухвали від 18.01.2023 на електронну адресу, яка не є офіційною електронною адресою останнього. Адже засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення ухвала від 18.01.2023 позивачу також не направлялася.
Короткий зміст касаційної скарги
6.          ФДМУ звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову апеляційного господарського суду в частині скасування ухвали та залишити ухвалу місцевого господарського суду в силі.
7.          Суд касаційної інстанції відкрив касаційне провадження у цій справі на підставі абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України.
Узагальнений виклад позицій інших учасників справи
8.          У відзиві на касаційну скаргу позивач просить закрити касаційне провадження, оскільки постанови Верховного Суду, на які посилається скаржник, прийняті у справах з неподібними правовідносинами.
Позиція Верховного Суду
9.          На розгляд Верховного Суду передано питання лише щодо допущеного судом першої інстанції процесуального порушення щодо залишення позову без розгляду. Оскільки касаційна скарга містить вимоги лише стосовно залишення позову без розгляду, то в силу приписів частини 300 ГПК України, касаційний перегляд здійснюється лише в цій частині.
10.          У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначена рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
11.          Процесуальний порядок провадження у господарських справах визначається ГПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів господарсько-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
12.          Відповідно до частин першої - четвертої статті 13 цього Кодексу судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
13.          Згідно зі статтею 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
14.          Відповідно до частини першої статті 41 та частини першої статті 45 цього ж Кодексу у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.
15.          Згідно зі статтею 46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених статтею 46 ГПК України.
16.          Одним із прав, які надаються учасникам справи, є право брати участь в судовому засіданні, якщо інше не визначено законом (пункт 2 частини першої статті 42 ГПК України). Однак, це право не є абсолютним, оскільки учасники зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою (пункт 3 частини другої статті 42 цього Кодексу).
17.          Відповідно до частини першої статті 120 та частини третьої статті 196 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Учасник справи може відмовитися від свого права брати участь в судовому засіданні, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності.
18.          Отже, учасник справи має право брати участь в судових засіданнях (особисто або через представника) та не брати участі в судових засіданнях, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім випадків, коли суд визнав явку учасника обов`язковою.
19.          Відповідно до частини п`ятої статті 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня. Частина шоста цієї ж статті передбачає, що днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
20.          Утім, як установив суд апеляційної інстанції, цієї норми місцевий господарський суд не дотримався, оскільки надіслав позивачу ухвалу від 18.01.2023 на електронну адресу, яка не є офіційною, а крім того, йому не надсилалася ухвала засобами поштового зв`язку, про що канцелярія суду поставила відповідну відмітку. Тому висновок суду апеляційної інстанції про неналежне повідомлення позивача про дату, час і місце призначеного підготовчого засідання є правильним.
21.          Положення частин першої-третьої статті 120 ГПК України передбачають, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
22.          Пункт 1 частини другої статті 202 цього ж Кодексу унормовує, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання.
23.          За змістом частини третьої цієї ж статті якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
24.          Отже, приписи процесуального законодавства передбачають обов`язок суду відкласти розгляд справи у разі неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання, тоді як суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки лише у випадку якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання.
25.          Приписи пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України передбачають право суду залишити позов без розгляду якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
26.          У постанові від 18.11.2022 у справі № 905/458/21 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформувала висновок про те, що: «Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин, так звані умови для залишення позову без розгляду у випадку неявки позивача в судове засідання: 1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання; 2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання; 3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності». 
27.          В ухвалі від 18.01.2023 місцевий господарський суд покладав на сторін обов`язок надати на вимогу суду документи, якого позивач не виконав з викладених вище причин.
28.          У названій вище постанові об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформувала висновок щодо застосування частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статі 226 ГПК України, вказуючи на те, що суд має імперативний процесуальний обов`язок залишити позов без розгляду лише у разі неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини його неявки та не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності.
29.          Оскільки позивач з поважних причини не подав витребуваних судом в ухвалі від 18.01.2023 документів, явка його участі у судовому засіданні не була встановлена судом як обов`язкова, а крім того його не було належним чином повідомлено про час і місце судового засідання, то колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про помилкове залишення цього позову без розгляду місцевим господарським судом, що суперечить пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
30.          Згідно з пунктом 1 частини першої статті 308 та частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
31.          За вказаних обставин колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги ФДМУ без задоволення, а постанови апеляційного господарського суду - без змін через відсутність підстав для її скасування.
Судові витрати
32.          Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.
Керуючись статтями 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційну скаргу Фонду державного майна України залишити без задоволення.
2.          Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.04.2023 у справі №  904/5087/22 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                    Є. В. Краснов
Суддя                                                                                                    Г. М. Мачульський
Суддя                                                                                                    Л. І. Рогач