Справа № 734/2559/22 	Головуючий у 1 інстанції Домашенко Ю. М. 	
Провадження № 33/4823/214/23 	  	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.    	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2023 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М., 

Розглянув у  м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 15 лютого 2023 року,

                                  В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий  по АДРЕСА_1 ,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 536 грн. 80 коп. судового збору.

Як установив суд, 12 листопада 2022 року о 22 год. 00 хв.,  по вул. Садова, 2, у с. Пилятин, Чернігівського району та області, ОСОБА_1 , на порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував автомобілем Тойота Авенсіс, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП  за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Вказує, що з наявного в матеріалах справи відеозапису не вбачається керування саме ним транспортним засобом, як і не вбачається того, що його було зупинено, оскільки під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу (руху транспортного засобу за допомогою двигуна), незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Вважає, якщо безпосередньо уповноваженою особою не було встановлено сам факт керування особою транспортним засобом до його зупинки, подальша вимога співробітника поліції до даної особи пройти огляд на стан сп`яніння, носить неправомірний характер. 
Також, на його думку, притягуючи його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, місцевий суд, всупереч вимог статей 245, 268, 278, 280 КУпАП, не вирішив питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належним чином не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чим дійшов до передчасного висновку про притягнення його до адміністративної відповідальності.

На  апеляційний  розгляд ОСОБА_1 не прибув. 06 березня 2023 року йому було відправлене повідомлення про день і час проведення апеляційного розгляду. Заяв про перенесення розгляду не подавав.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, своєю поведінкою та діями сприяти як найшвидшому судовому розгляду,  чого з боку апелянта  не вбачається.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга  задоволенню не підлягає.
Із переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом, повідомивши, що він з друзями був на роботі, вживали пиво та горілку, а тепер він їде до дому. На питання поліцейського «Чому не посадили за кермо тверезого водія?», ОСОБА_1 відповів: «Так мені тут їхати всього 5 метрів…». При спілкуванні з водієм працівники поліції виявили у ОСОБА_1   різкий запах алкоголю з порожнини рота і вимагали проходження огляду  на стан сп`яніння.           
Водій ОСОБА_1 погодився  пройти медичний огляд,  застосування технічного приладу алкотестеру «Драгер 3820»  показало  стан сп`яніння 0,6 проміле.  З результатами згоден ОСОБА_1 в Акті огляду поставив свій підпис.
З  висновку медичного огляду № 41 від 12.11.2022, проведеного лікарем КНП « Козелецька лікарня інтенсивного лікування» Козелецької селищної ради вбачається, що водій ОСОБА_1 станом на 22 годину 40 хвилин 12.11.2022 року, перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху забороняє  водієві  керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Невиконання названого пункту Правил,  у даному випадку, утворює склад  правопорушення, передбаченого   ч. 1 ст. 130  КУпАП.
Посилання апелянта на відсутність на відеозапису факту керування ним транспортним засобом, не є підставою для сумнівів у правильності судового рішення.
Чинне  законодавство, в тому числі Правила дорожнього руху, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом», але таке визначення було наведено в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом є виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів - водіїв, незалежно від того керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. 
За вимогами п. 1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано Указом Президії ВП УРСР № 2614-УПІ від 25.04.1974  - кожний транспортний засіб або склад транспортних засобів, які перебувають у русі, повинні мати водія.
У  рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. 
Відеозапис розпочинається з того, що поліцейський автомобіль слідує за світлим автомобілем, який в темну пору доби, під час дії комендантської години, здійснює рух та на поданий сигнал поліцейських зупиняється на узбіччі дороги. Поліцейські відразу підійшли до автомобіля,  на місці водія в якому перебував ОСОБА_1 в світлій куртці, з ним в салоні знаходилося ще дві особи. Всі обурилися, чого їх зупинили, оскільки вони їдуть з роботи додому. На пояснення поліцейського, що законодавчо заборонене пересування громадян під час дії комендантської години, всі троє стали шукати документи, які підтверджують їх особи.
Перевірити чи зафіксувати, хто керує автомобілем під час його руху, у темну пору доби, неможливо. Перебування на місці водія  відразу після зупинки автомобіля ОСОБА_1 , свідчить, що саме він, а не інші особи керували автомобілем. Самостійно транспортний засіб, без водія,  пересуватися не може.
Отже, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо     ОСОБА_1 , на виконання вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, суд забезпечив своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи та ухвалив обґрунтоване рішення про накладення стягнення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 15 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.  

Суддя	В. М. Антипець