Справа № 466/9226/22                                Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є. 
Провадження № 22-ц/811/848/23                 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 червня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Шеремети Н.О.
суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - Думича Андрія Миколайовича на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 лютого 2023 року, -
       
                                ВСТАНОВИВ:

в листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.
         Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 02 лютого 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 неповернену суму позики - 2000.00 доларів США та суму трьох процентів річних від простроченої суми, за період від 02.03.2022 року по 11.11.2022 року - 41 долар 92 центи, а разом 2 041 долар США 92 центи
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 розмір сплаченого судового збору 992 грн. 40 коп.
07 лютого 2023 року представник ОСОБА_1 - Думич Андрій Миколайович звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі.
В обгрунтування заяви вказує, що в позовній заяві позивач зазначив, що попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу, яку позивач поніс і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи становить 15 000 гривень, остаточний розрахунок судових витрат, буде поданий протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі. Зазначає, що згідно акту, розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу складає 15 000 гривень і такі підлягають стягненню з відповідача незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено адвокату. З наведених підстав просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 гривень.
Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23 лютого 2023 року відмовлено представнику ОСОБА_1 - Думичу Андрію Миколайовичу про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.
Додаткове рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - Думич Андрій Миколайович , в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним, необгрунтованим, ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
Апелянт зазначає, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підтверджені належними і допустимими доказами та повинні бути розподілені без необхідності надання доказів їх оплати. Вважає, що за відсутності зі сторони відповідача клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, суд не вправі самостійно зменшити розмір таких витрат. Стверджує, що суд першої інстанції безпідставно відмовив позивачу у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки на думку апелянта, стороною позивача надано всі необхідні докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу. З наведених підстав просить додаткове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 29 березня 2023 року про відкриття апеляційного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - Думича Андрія Миколайовича на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 лютого 2023 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Розгляд апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - Думича Андрія Миколайовича на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 лютого 2023 року призначено на 16 год. 30 хв. 29 травня 2023 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Оскільки текст постанови складено 01 червня 2023 року, то незважаючи на те, що розгляд справи призначено на 29 травня 2023 року, датою ухвалення постанови є саме 01 червня 2023 року.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.
Відмовляючи в ухваленні додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у пункті 6.1 договору зазначено, що клієнт здійснює оплату адвокатського гонорару протягом 3 робочих днів з дати підписання акту приймання-передачі, договір підписаний сторонами 03.02.2023 року, і оскільки суду не надано квитанцій (платіжних доручень) на підтвердження оплати вказаного гонорару протягом зазначеного терміну, то в задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу слід відмовити. Крім того, адвокат жодного разу не брав участі в судових засіданнях у справі, а тому суд вважає завищеною, і такою що не відповідає складності справи суму адвокатського гонорару у розмірі 15 000 грн.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати .
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 
Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Частинами 1, 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, представник ОСОБА_1 - Думич Андрій Миколайович , на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надав договір про надання професійної правничої допомоги №11/11/22 від 11 листопада 2022 року, укладений між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Курницький, Жидачівська та партнери», акт приймання -передачі результатів надання професійної правничої допомоги від 03 лютого 2023 року на суму 15 000 гривень.
В позовній заяві ОСОБА_1 , підписаній його представником адвокатом Думичем А.М. зазначається, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи складає 15000.00 грн., остаточний розрахунок судових витрат, які позивач поніс і очікує понести в зв`язку з розглядом справи будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення по даній справі. 
Тобто, у позовній заяві представник позивача Думич А.М. зазначив лише орієнтовний розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, не подавши до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, який він зазначив в позовній заяві у розмірі 15000.00 грн.
Колегія суддів вважає, що не слід ототожнювати поняття «подання суду попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат» і зазначення у позовній заяві лише суми (розміру) судових витрат, що і було зроблено позивачем.
Крім цього, як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 , він зазначив, що остаточний розрахунок судових витрат, які позивач поніс і очікує понести в зв`язку з розглядом справи, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення по даній справі. 
В подальшому, під час розгляду справи в суді першої інстанції, до закінчення судових дебатів, позивач ОСОБА_1 , беручи участь в судових засіданнях, призначених на 11 січня 2023 року, 02 лютого 2023 року, мав можливість зробити відповідну заяву особисто, в тому числі, і у поданому представником клопотанні про розгляд справи без його участі, однак таким своїм правом не скористався.
Представник ОСОБА_1 - Думич А.М. не брав участі в судових засіданнях, разом з тим не скористався своїм правом подати суду першої інстанції до закінчення судових дебатів відповідну письмову заяву про свій намір подати докази на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
В апеляційній скарзі апелянт покликається на те, що у позовній заяві позивач зазначив, що остаточний розрахунок судових витрат, які позивач поніс і очікує понести в зв`язку з розглядом справи, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення по даній справі, що слід розцінювати як заяву, подану в порядку частини 8 статті 141 ЦПК України. 
Колегія суддів погоджується з такими доводами апелянта.
Разом з тим, відповідно до частини 2 статті 134 ЦПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Наведена норма процесуального закону надає суду право у разі невиконання стороною обов`язку подати попередній розрахунок судових витрат відмовити у їх відшкодуванні, за винятком суми сплаченого стороною судового збору.
Звертаючись до суду з вищевказаним позовом представник ОСОБА_1 - Думич А.М. зазначив, що орієнтовний розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу, які позивач очікує понести під час розгляду справи в суді першої інстанції становить 15 000 гривень, тобто, зазначив лише суму судових витрат на професійну правничу допомогу, які позивач очікує понести під час розгляду справи в суді першої інстанції, не надавши попереднього розрахунку цієї суми, що свідчить про невиконання позивачем вимог частини 1 статті 134 ЦПК України, що з врахуванням положень частини 2 статті 134 ЦПК України дає право суду відмовити ОСОБА_1 у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, понесених ним в суді першої інстанції.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, який відмовив ОСОБА_1 у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, понесених ним в суді першої інстанції в розмірі 15000.00 грн. з підстав відсутності доказів внесення позивачем протягом трьох днів з дати підписання акту приймання - передачі оплати гонорару, оскільки витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19.
Суд першої інстанції, зазначивши в мотивувальній частині додаткового рішення про відмову у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Думича Андрія Миколайовича про стягнення витрат на правничу допомогу, в резолютивній частині оскаржуваного додаткового рішення зробив помилковий висновок про відмову представнику позивача ОСОБА_1 - адвокату Думичу Андрію Миколайовичу про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.
Колегія суддів не погоджується з резолютивною частиною оскаржуваного додаткового рішення, згідно з якою суд ухвалив «відмовити представнику позивача ОСОБА_1 - адвокату Думичу Андрію Миколайовичу про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості», оскільки відмовивши в резолютивній частині оскаржуваного рішення в ухваленні додаткового рішення, суд все ж таки ухвалив додаткове рішення.
З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку що у відшкодуванні ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, понесених ним в суді першої інстанції, слід відмовити.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Думича Андрія Миколайовича - задовольнити частково.
Додаткове рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 23 лютого 2023 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Абзац перший резолютивної частини додаткового рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 лютого 2023 року викласти в наступній редакції:
«У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - Думича Андрія Миколайовича про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених ОСОБА_1 в суді першої інстанції - відмовити».
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Постанова складена 08.06.2023 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета 

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк