ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/12033/20	Головуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В. 	
Провадження № 22-ц/817/10/23 	Доповідач - Хома М.В.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2023 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючої - Хома М.В. 
суддів -  Бершадська Г. В., Шевчук Г. М., 
секретар - Іванюта О.М. 
з участю представника ОСОБА_1 - адвоката Бочана І.П., представника ОСОБА_2 - адвоката Скиби В.М., представника ОСОБА_3 - адвоката Яворського А.В. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 січня 2022 року, повний текст якого складено 14 січня 2022 року, ухвалене суддею Ромазаном В.В. у цивільній справі №607/12033/20 за позовом ОСОБА_1 до споживчого кооперативу “Олімпія Б”, ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на майно, 
ВСТАНОВИВ:
В липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтовано тим, що постановою Тернопільського апеляційного суду від 18 травня 2020 року у справі №607/11426/16-ц:
-визнано незаконним рішення загальних зборів членів СК “Олімпія Б” від 12 квітня 2012 року про закріплення за ОСОБА_2 для виплати та отримання у власність майнового паю в кооперативі — двокімнатної квартири АДРЕСА_1 ;
-визнано недійсним договір дарування майнового паю, укладеного 12 квітня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 ;
-визнано незаконним рішення загальних зборів членів СК “Олімпія Б” від 12 квітня 2014 року про прийняття ОСОБА_8 в члени СК “Олімпія Б”;
-визнано незаконним рішення загальних зборів членів СК “Олімпія Б” від 17 серпня 2014 року про затвердження ОСОБА_8 у списку членів СК “Олімпія Б”, переданого у відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції для отримання права власності на квартиру;
-визнано недійсним та скасовано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 22 листопада 2014 року — квартиру АДРЕСА_2 , видане ОСОБА_5 .
При цьому, у вказаній постанові Тернопільський апеляційний суд зазначив, що ОСОБА_1 неповно виконав зобов`язання за договором про дольову участь у будівництві, тому суд не може захистити порушене право саме у спосіб визнання за ним права власності на спірне майно та витребування його з незаконного володіння. 
У постанові апеляційного суду Тернопільської області від 29 березня 2018 року у справі №607/663/16-ц вказано, що ОСОБА_1 оплатив 36,41 кв.м спірної квартири та повністю оплатив вартість критої стоянки для автомобіля №3 проектною загальною площею 20,5 кв.м у незавершеному будівництвом будинку по АДРЕСА_3 . Таким чином, ОСОБА_1 залишилось доплатити за 32,3 кв.м даної квартири, тобто 193 800,00 грн.
У зв`язку із неможливістю повного виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором про дольову участь у будівництві квартири з вини відповідачів позивач просив суд:
-прийняти на депозитний рахунок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області кошти в сумі 193 800,00 грн в якості доплати ним за двокімнатну квартиру АДРЕСА_4 , визнати за ним право власності на вказану квартиру та витребувати її з незаконного володіння ОСОБА_4 ;
-визнати за ОСОБА_1 право власності на криту стоянку для автомобіля №3 загальною площею 20,5 кв.м в житловому будинку АДРЕСА_2 .
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 січня 2022 року позов задоволено. 
Визнано за ОСОБА_1 право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_4 , витребувавши зазначене нерухоме майно з незаконного володіння ОСОБА_4 .
Припинено право власності ОСОБА_4 на двокімнатну квартиру АДРЕСА_4 .
Визнано за ОСОБА_1 право власності на криту стоянку для автомобіля №3 загальною площею, 20,5 кв.м. в житловому будинку АДРЕСА_2 .
Стягнуто із СК «Олімпія Б», ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 8180 грн., тобто по 2 045 грн. із кожного.
Вирішено після набрання законної сили судовим рішенням видати (перерахувати) СК «Олімпія Б» кошти, внесені ОСОБА_1 згідно квитанції від 2 лютого 2021 року, виданої ПАТ КБ «ПриватБанк» за №0.0.2001107352.1 на рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Тернопільській області (Банк одержувача Державна казначейська служба України, код 26198838) у розмірі 193800 гривень в рахунок доплати за двокімнатну квартиру АДРЕСА_4 .
В апеляційній скарзі ОСОБА_2  просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Вказує, що судом порушено норми процесуального права, оскільки позивачем подано повторно позов з тих самих підстав, рішення щодо якого вже винесено судом та набрало законної сили. Крім цього, ОСОБА_1 має право на захист своїх інтересів шляхом відшкодування та повернення йому майнового паю, який ним було внесено. Позивачем не доведено того, що рішенням загальних зборів членів СК “Олімпія Б” від 12 квітня 2014 року відчужено саме його майно.
В апеляційній скарзі ОСОБА_4  просить просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Вказує, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки на підставі договору купівлі-продажу від 6 листопада 2018 року ОСОБА_4 на праві особистої власності належить спірна квартира. При укладенні договору жодних обмежень та заборон щодо спірної квартири не було, тому ОСОБА_4 є добросовісним набувачем. В даній справі питання щодо недійсності договору купівлі-продажу не ставиться. Наявність часткової оплати ОСОБА_1 за договором про пайову участь у будівництві не дає підстав вважати про набуття ним права власності на дану квартиру. Крім цього, судом першої інстанції з власної ініціативи було витребувано матеріали та договір купівлі-продажу у приватного нотаріуса Костецького Ю.Г. чим порушено принцип безсторонності та рівності.
Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 - адвоката Скиби В.М., який підтримав доводи апеляційної скарги та додатково пояснив, що постанова Тернопільського апеляційного суду від 18 травня 2020 року, на яку посилався позивач у позовній заяві та яка врахована при вирішенні даної справи, скасована постановою Верховного Суду від 15 червня 2022 року, представника ОСОБА_1 -         адвоката Бочана І.П., який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, представника ОСОБА_3 -         адвоката Яворського А.В., який погоджується з доводами апеляційних скарг та просить їх задовольнити, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційних скарг в їх межах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення.
Судом встановлено наступні обставини.
14 грудня 2007 року між ОСОБА_1 та ПП «Тернопільська фірма «Будівельник» було укладено договір про пайове будівництво житла, відповідно до умов якого підприємство прийняло ОСОБА_1 у пайове будівництво двокімнатної квартири АДРЕСА_5 .
В цей же день між цими ж сторонами укладено договір про пайове будівництво критої стоянки для автомобілів, відповідно до умов якого підприємство прийняло ОСОБА_1 у пайове будівництво критої стоянки для автомобілів №3, проектною загальною площею 20, 5 кв.м. У вищевказаному будинку.
На виконання умов вказаних договорів ОСОБА_1 сплатив ПП «Тернопільська фірма «Будівельник» 81 890 грн. у рахунок вартості 20,71 кв.м. вказаної квартири та повну вартість 57 093 грн. критої автостоянки.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 28 лютого 2011 року за ОСОБА_1 визнано майнові права на оплачені ПП «Тернопільська фірма «Будівельник» 20, 71 кв.м. двокімнатної квартири АДРЕСА_6 проектною загальною площею 68, 71 кв.м. та криту стоянку для автомобіля №3 проектною загальною площею 20, 5 кв.м. у незавершеному будівництвом будинку по АДРЕСА_3 .
У зв”язку з відкриттям процедури банкрутства ПП «Тернопільська фірма «Будівельник» у грудні 2010 року було створено споживчий кооператив “Олімпія Б” для задоволення потреб його членів у житлі шляхом будівництва житлового багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_3 .
17 квітня 2011 року загальними зборами кооперативу було прийнято рішення, оформлене протоколом №1/2011 та додатком до нього №1 про внесення у статутний фонд кооперативу майнових прав кожного з членів (асоційованих членів) кооперативу, у тому числі ОСОБА_1 на викуплені ним 20, 71 кв.м. квартири та 20, 59 кв.м. критої автостоянки.
Рішенням господарського суду Тернопільської області від 26 жовтня 2011 року визнано за СК “Олімпія Б” право власності на об”єкт незавершеного будівництва, що розташований за будівельною адресою АДРЕСА_3 .
Рішенням загальних зборів СК “Олімпія Б” від 29 жовтня 2011 року №3/2011 було встановлено порядок та розміри щомісячних платежів.
14 березня 2013 року ОСОБА_1 додатково сплатив кооперативу кошти ще за 15, 7 кв.м. площі квартири.
Зазначені обставини встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили, зокрема, постановою апеляційного суду Тернопільської області від 29 березня 2018 року у справі №607/663/16-ц, якою залишено без змін рішення Тернопільського міськрайонного суду від 24 червня 2016 року.
У подальшому ОСОБА_1 було виключено з членів кооперативу, квартиру АДРЕСА_6 закріплено за ОСОБА_2 для виплати та отримання у власність майнового паю — спірної квартири АДРЕСА_6 . 
ОСОБА_2 вказаний майновий пай подарував своїй дочці ОСОБА_9 , яку прийнято в члени кооперативу.
22.11.2014 році ОСОБА_5 зареєструвала право власності на спірну квартиру, яку згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 06.11. 2018 року продала ОСОБА_4 .
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №146289262 від 21.11.2018 року, квартира АДРЕСА_7 на підставі вказаного договору купівлі-продажу квартири від 06.11.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Костецьким Ю.Г., зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_4 . 
Щодо вирішення спорів між ОСОБА_1 з однієї сторони та СК “Олімпія Б”, ОСОБА_2 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з іншої сторони, предметом яких було членство ОСОБА_1 в кооперативі та інші спірні питання щодо вищевказаної квартири, існує кілька судових рішень, що набрали законної сили.
Так, рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 24 червня 2016 року у справі №607/663/16-ц, яке залишене без змін постановою апеляційного суду Тернопільської області від 29 березня 2018 року, ОСОБА_1 поновлено в членах СК “Олімпія Б”.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 13 листопада 2019 року у справі №607/11426/16 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до СК “Олімпія Б”, ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 про визнання недійсними рішень загальних зборів від 12.04.2014 року про закріплення за ОСОБА_2 майнового паю — квартири АДРЕСА_8 , визнання недійсним договору дарування зазначеного майнового паю, укладеного 12.04.2014 року між ОСОБА_2 та його дочкою ОСОБА_8 , визнання недійсним рішення про прийняття ОСОБА_8 в члени СК “Олімпія Б”; визнання недійсними рішення зборів СК “Олімпія Б” від 17.08.2014 року про затвердження ОСОБА_8 у списку членів СК “Олімпія Б”, переданого у відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції для отримання права власності на квартиру; визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.11.2014 року — квартиру АДРЕСА_7 , виданого ОСОБА_5 ; визнання за ОСОБА_1 права власності на зазначену квартиру, витребування її з власності ОСОБА_4 .
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 18 травня 2020 року рішення Тернопільського міськрайонного суду від 13 листопада 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.         Визнано незаконним рішення загальних зборів членів споживчого кооперативу «Олімпія Б» від 12.04.2014 року про закріплення за ОСОБА_2 для виплати та отримання у власність майнового паю в кооперативі - двокімнатної квартири АДРЕСА_1 . Визнано недійсним договір дарування майнового паю, укладеного 12.04.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 .. Визнано незаконними: рішення загальних зборів членів споживчого кооперативу «Олімпія» від 12.04.2014 року про прийняття ОСОБА_8 в члени споживчого кооперативу «Олімпія Б»; рішення загальних зборів членів споживчого кооперативу «Олімпія Б» від 17.08.2014 року про затвердження ОСОБА_8 у списку членів, споживчого кооперативу «Олімпія Б», переданого у відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції для отримання права власності на квартиру. Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 22.11.2014 року - квартиру АДРЕСА_7 , виданого ОСОБА_5 . 
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
При вирішенні позовних вимог ОСОБА_1 у справі №607/12033/20 , яка переглядається апеляційним судом, суд першої інстанції врахував встановлені апеляційним судом обставини у справі №607/11426/16, а також висновки щодо вирішених судом апеляційної інстанції позовних вимог ОСОБА_1 у цій справі.
Постановою Верховного Суду від 15 червня 2020 року у справі №607/11426/16 постанову Тернопільського апеляційного суду від 18 травня 2020 року в частині задоволених позовних вимог скасовано та залишено в силі в цій частині рішення Тернопільського міськрайонного суду від 13 листопада 2019 року.
Інших підстав позову, окрім посилання на постанову Тернопільського апеляційного суду від 18 травня 2020 року та внесення на депозит суду 193 800 грн. для подальшого перерахування споживчому кооперативу “Олімпія Б” повної оплати вартості спірної квартири, ОСОБА_1 не зазначав.
Враховуючи наведене, ОСОБА_1 не довів, що він є власником квартири АДРЕСА_4 , вартість зазначеної квартири ним не оплачена, позивач не довів підстав для визнання за ним права власності на дану квартиру; не довів неправомірність набуття права власності на спірну квартиру ОСОБА_12 та в подальшому — ОСОБА_4 . Відповідно, відсутні підстави для витребування зазначеного нерухомого майна з володіння ОСОБА_4 та припинення права власності ОСОБА_4 на вказану квартиру.
За таких обставин рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Оскільки відсутні підстави для задоволення позову в частині щодо квартири АДРЕСА_4 , тому ОСОБА_1 слід повернути внесені ним на рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Тернопільській області кошти у розмірі 193 800 гривень в рахунок доплати за двокімнатну квартиру АДРЕСА_4 , згідно квитанції № 0.0.2001107352.1 від 02 лютого 2021 року, виданої ПАТ КБ «Приватбанк».

Що стосується рішення суду в частині визнання за  ОСОБА_1  права власності на криту стоянку для автомобіля №3 загальною площею, 20,5 кв.м. в житловому будинку АДРЕСА_2 , колегія суддів вважає, що в цій частині рішення суду є законним та обгрунтованим.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).
Відповідно до статі 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Частиною 2 статті 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).
Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.
Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
У пункті 81 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (зі змінами та доповненнями), встановлено, що у разі участі особи у діяльності кооперативу документом, що підтверджує набуття у власність членом кооперативу завершеного будівництвом об`єкта, є видана таким кооперативом довідка про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі.
Таких документів СК “Олімпія Б” позивачу безпідставно не надає, незважаючи на те, що ОСОБА_1 є членом СК “Олімпія Б” та в повному обсязі сплатив вартість критої стоянки для автомобіля №3 загальною площею 20,5 кв.м. в житловому будинку АДРЕСА_2 .
Оскільки будинок АДРЕСА_2 збудований та прийнятий в експлуатацію, ОСОБА_1 виконав свої зобов`язання щодо участі у фінансуванні будівництва критої стоянки для автомобіля №3 у вказаному будинку, однак СК “Олімпія Б” не визнає права власності позивача та ухиляється від передання йому документів, необхідних для оформлення права власності на вказане нежитлове приміщення, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1 в цій частині.
У матеріалах справи відсутні докази набуття права власності та про державну реєстрацію таких прав на спірне приміщення критої стоянки для автомобіля №3 іншими особами, в тому числі апелянтами ОСОБА_2 чи ОСОБА_4 . Останні не є і не були власниками критої стоянки для автомобіля №3 загальною площею, 20,5 кв.м. в житловому будинку АДРЕСА_2 , не вносили коштів та не приймали будь-якої іншої участі у її будівництві, не претендували на це майно. 
Право власності на вказане нежитлове приміщення критої стоянки для автомобіля, окрім позивача, не могла набути інша особа, оскільки майнові права на це приміщення перейшли до ОСОБА_1 згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду від 28 лютого 2011 року, яким встановлено повну оплату ОСОБА_1 критої стоянки для автомобіля №3 загальною площею, 20,5 кв.м. в житловому будинку АДРЕСА_2 .
Позивач позбавлений іншого способу реалізувати свої права на криту стоянку для автомобіля, окрім визнання цього права у судовому порядку. 
Тому обраний спосіб судового захисту є ефективним і належним способом захисту позивача, який повністю сплатив вартість критої автостоянки, проте не може реалізувати свої права внаслідок недобросовісної поведінки СК “Олімпія Б”.
Спосіб захисту права власності, передбачений ст. 392 ЦК України, є таким, що найбільш повно відновлює порушені права позивача.
Висновок суду про наявність підстав для задоволення позову в цій частині відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові від 14 грудня 2021 року (справа № 344/16879/15-ц). 
За таких обставин рішення суду в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 щодо критої стоянки для автомобіля №3 загальною площею, 20,5 кв.м. в житловому будинку АДРЕСА_2 слід залишити без змін. 
Рішення суду першої інстанції в частині вирішення питання про розподіл судових витрат підлягає скасуванню, враховуючи наступні мотиви. Позивачем при зверненні до суду першої інстанції сплачено 8 180 грн. судового збору, що складає 1% вартості квартири АДРЕСА_7 , а тому суд першої інстанції стягнув із відповідачів СК “Олімпія Б”, ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 по 2 045 грн. з кожного в користь ОСОБА_1 .
Оскільки в цій частині позовних вимог апеляційним судом відмовлено, тому згідно вимог п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України понесені позивачем ОСОБА_1 судові витрати у вигляді 8 180 грн. сплаченого судового збору покладаються на позивача та не підлягають стягненню з відповідачів.
Щодо розподілу судових витрат у зв”язку з апеляційним розглядом справи, колегія суддів враховує наступне.
Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року ОСОБА_2 відстрочено сплату судового збору у розмірі 3 067, 5 грн за подання апеляційної скарги на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 10 січня 2022 року, на строк не більше, як до ухвалення судового рішення у справі.
ОСОБА_4 за подання апеляційної скарги оплатив 3 068 грн. судового збору.
Такий розмір судового збору обрахований, виходячи із розміру 150% ставки судового збору, сплаченого у суді першої інстанції.
Враховуючи, що при обчисленні такого розміру судового збору за подання апеляційних скарг враховані лише позовні вимоги щодо квартири, та не враховані вимоги щодо критої автостоянки, тому з врахуванням задоволення вимог апеляційних скарг в частині, що стосується квартири АДРЕСА_7 , з ОСОБА_1 слід стягнути в користь держави 3 067, 50 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги ОСОБА_2 , та в користь ОСОБА_4 3068 грн. сплаченого ним судового збору при поданні апеляційної скарги.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 376, 378, 382-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_4 — задовольнити частково.
Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 січня 2022 року — скасувати в частині:
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_4 , витребування зазначеного нерухомого майно з незаконного володіння ОСОБА_4 та припинення права власності ОСОБА_4 на вказану квартиру;
виплати (перерахування) споживчому кооперативу “Олімпія Б” коштів, внесених ОСОБА_1 на рахунок територіального управління ДСА України в Тернопільській області у сумі 193 800 грн. в рахунок доплати за 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_7 ;
вирішення питання про розподіл судових витрат.
Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до споживчого кооперативу “Олімпія Б”, ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання за ОСОБА_1 права власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_4 , витребування зазначеного нерухомого майно з незаконного володіння ОСОБА_4 та припинення права власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_4 .
Повернути ОСОБА_1 кошти у сумі 193 800 грн., внесені згідно квитанції від 02 лютого 2021 року, виданої ПАТ КБ «Приватбанк» за № 0.0.2001107352.1 на рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Тернопільській області (Банк одержувача Державна казначейська служба України, код 26198838) у розмірі 193800 (сто дев`яносто три тисячі вісімсот) гривень в рахунок доплати споживчому кооперативу «Олімпія Б» (код 374180052, м.Тернопіль, вул..Довженка, 22, офіс 101) за двокімнатну квартиру АДРЕСА_4 .
У решті рішення залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 3 067, 50 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги ОСОБА_2 . 
Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 3068 грн. судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 10 квітня 2023 року.

Головуюча                                                                        Хома М.В.

Судді                                                                                Шевчук Г.М.

                                                                               Бершадська Г.В.