У х в а л а  
 
19 квітня 2023 року
м. Київ
 
справа № 127/24983/22
провадження № 61-4560ск23
 
Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 22 лютого 2023 року в справі за позовом  ОСОБА_1 до Національної академії Служби безпеки України про поновлення на роботі,
 
В с т а н о в и в:
31 березня 2023 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» касаційну скаргу на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 січня 2023 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 22 лютого 2023 року в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.
 
Ухвалою Верховного Суду від 19 квітня 2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 в частині оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від                   11 січня 2023 року в справі за позовом  ОСОБА_1 до Національної академії Служби безпеки України про поновлення на роботі.
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
 
Статтею 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
 
Указану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження та заявником було заявлено клопотання про поновлення цього строку. У клопотанні зазначено, що копію ухвали апеляційного суду від                   22 лютого 2023 року заявник отримав 28 лютого 2023 року. При цьому, апеляційним судом було направлено копію оскаржуваної ухвали                   27 лютого 2023 року, тобто всупереч вимог, встановлених частиною п`ятою статті 272 ЦПК України, а представнику заявника, адвокату Палію В. М., копія ухвали взагалі не надсилалася. Вказані обставини просить визнати поважними та поновити строк на касаційне оскарження. 
Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України встановлено, що до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.
Письмових доказів на підтвердження обставини щодо отримання оскаржуваної ухвали 28 лютого 2023 року заявником не надано, що позбавляє суд касаційної інстанції вирішити питання щодо поновлення строку на оскарження судового рішення. На стадії відкриття касаційного провадження Верховний Суд не має можливості перевірити наявність чи відсутність доказів на підтвердження надсилання/вручення судом апеляційної інстанції копії рішення заявнику, оскільки за правилом частини сьомої статті 394 ЦПК України питання про витребування матеріалів справи вирішується під час відкриття касаційного провадження.
При цьому, враховуючи зазначену заявником дату отримання оскаржуваної ухвали 28 лютого 2023 року, останнім днем звернення до суду із касаційною скаргою є 30 березня 2023 року. 
 
Отже, наведені заявником доводи на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження є неналежними, оскільки не підтверджують недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, що вказує на необґрунтованість заявленого ним клопотання та необхідність відмови у його задоволенні.
 
Таким чином, заявнику необхідно надіслати до суду обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та надати належні докази (документи), які підтверджуватимуть поважність причин пропуску строку, а саме доказів на підтвердження недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень.
Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
Поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.
При цьому суд також враховує, що безпідставне поновлення такого строку є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу «res judicata» (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося 
у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.
Так у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Також згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею             389 цього Кодексу підстави (підстав). 
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті  389  цього Кодексу,  в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень) (частина друга статті 392 ЦПК України).
В порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України заявником у касаційній скарзі не вказано підстави (підстав) оскарження, передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України, на якій (яких) подається касаційна скарга, а також не зазначено обґрунтування того,  в чому полягає  неправильне застосування норм  матеріального права чи порушення норм процесуального права,  що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.
Таким чином, заявнику слід зазначити підставу (підстави) касаційного оскарження ухвали Вінницького апеляційного суду від 22 лютого 2023 року, передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України, з відповідним обґрунтуванням.
Згідно з частиною сьомою статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
 
Отже заявнику необхідно надати суду докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копії цієї касаційної скарги та доданих до них документів.
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За частиною першою статті  185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
 
Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту  4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Касаційну скаргу заявника необхідно залишити без руху з наданням йому можливості усунути вищевказані недоліки.
 
На підставі наведеного, керуючись статтями 127, 185, 392, 393 ЦПК України,
 
У х в а л и в:
 
Залишити без руху касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 22 лютого 2023 року, і надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі неподання заяви для поновлення строку касаційного оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                          В. М. Ігнатенко