ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року 
м. Київ
справа № 460/22765/22, 
адміністративне провадження № К/990/15090/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
Судді-доповідача - Желтобрюх І.Л.,
суддів: Білоуса О.В., Блажівської Н.Є.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спрінтер-Авто» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року (головуюча суддя Недашківська К.М.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Улицький В.З., судді - Кузьмич С.М., Матковська З.М.) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спрінтер-Авто» до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування рішень та картки відмови, 
установив:
У липні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Спрінтер-Авто» (далі за текстом - ТОВ «Спрінтер-Авто», Товариство) звернулось до суду з позовом до Рівненської митниці (далі за текстом - Митниця), в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості UA204000/2022/000118/1 від 18 липня 2022 року, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2022/000136 від 18 липня 2022 року та рішення від 06 вересня 2022 року №7.13-2/15/13-15/4872.
Обґрунтовуючи позовні вимоги Товариство вказувало, що до митного оформлення товару ним надано усі належні документи, що підтверджували числові значення митної вартості товару за ціною договору, натомість відповідачем не мотивовано наявності сумнівів щодо повноти і достовірності заявлених числових показників митної вартості. Окрім того, на думку позивача, текст спірного рішення про коригування митної вартості товару не містить опису неможливості застосування методів визначення митної вартості почергово, а лише містить загальне формулювання щодо неможливості їх використання. Також, позивач зазначав, що наявність у митного органу інформації про вартість аналогічного транспортного засобу згідно з сайтом https://mobile.de чи іншого інтернет ресурсу, не свідчить та не може свідчити про факт навмисного заниження вартості товару.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року, Товариству відмовлено в задоволенні позовних вимог.
Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Товариство звернулось із касаційною скаргою, у якій просить скасувати означені рішення й прийняти нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі, скасувати рішення про коригування митної вартості та картку відмови у прийняття митної декларації.
Підставою касаційного оскарження судових рішень у цій справі скаржником зазначено неправильне застосування судами (судом) норм матеріального права та порушення норм процесуального права у випадках, передбачених пунктами 1, 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України). 
На обґрунтування доводів касаційної скарги її заявник посилається на те, що суди попередніх інстанцій при розгляді справи досліджували виключно питання наявності/відсутності підстав для визначення митної вартості товару з огляду на допущені представником декларанта помилки при заповнення митної декларації, проте, не перевірили джерел інформації, які використовувались митним органом при визначення бази оподаткування митом, з огляду на заявлені позивачем доводи щодо недопустимості таких доказів. При цьому, позивач звертав увагу в судах попередніх інстанцій на різницю між транспортним засобом, заявленим до митного оформлення, та транспортним засобом, використаним митним органом для порівняння.
У розвиток таких доводів позивач, у світлі заявленої підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування статті 49, пункту 4 частини другої статті 55, пункту 7 частини третьої статті 64 Митного кодексу України (далі - МК України), статті VII пункту 2 (а) Генеральної угоди по тарифам і торгівлі 1947 року у подібних правовідносинах, а саме - щодо законності використання митним органом цінової інформації щодо транспортного засобу, розміщеної на рекламному вебсайті mobile.de як джерела інформації для визначення митної вартості товару та бази оподаткування митом.
Також, позивач звертає увагу на неврахування судами попередніх інстанцій правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах Верховного Суду від 07 серпня 2018 року у справі №0870/4806/12 (щодо законності встановлення складу податкового правопорушення на підставі припущень фіскального органу) та від 20 березня 2018 року у справі №804/939/16 (щодо законності нарахування платнику податкових зобов`язань на підставі податкової інформації).
У відзиві на касаційну скаргу Митниця просить залишити оскаржувані рішення судів без змін як законні й обґрунтовані, а скаргу позивача- без задоволення, повністю поділяючи мотиви, з яких виходили суди при вирішенні спору. Окрім того, у судах попередніх інстанцій доводи Митниці зосереджувались на тому, що під час опрацювання поданих декларантом документів посадовими особами митниці встановлено, що заявлений до митного оформлення транспортний засіб є ізотермічним фургоном та додатково обладнаний холодильною установкою, відтак, митницею було цілком обґрунтовано використано інформацію про вартість пропозиції реалізації аналогічного за технічними характеристиками спеціально обладнаного транспортного засобу, розміщеної в мережі Інтернет.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
За встановленими судами попередніх інстанцій обставинами справи між Компанією «PH GROUP VEHICLES LTD» (Об`єднане Королівство Великої Британії), продавець, та ТОВ «Спрінтер-Авто», покупець, укладений контракт №07/20 від 05 березня 2021 року на постачання покупцю автомобілів легкових нових та вживаних, тягачів, тракторів і тракторних агрегатів нових та вживаних, мікроавтобусів та автобусів нових та вживаних, причепів, напівпричепів нових та вживаних, спеціалізованої сільськогосподарської техніки нової та вживаної, мотоциклів, квадроциклів нових та вживаних, кемпінгів та автомобільних будинків для тимчасового проживання.
За умовами контракту, ціни на товар будуть зазначені в інвойсі (інвойсах). Покупець здійснює оплату вартості окремої поставки товару, обумовленої сторонами, протягом 180 календарних днів з моменту поставки. Товари поставляються на умовах DAP: м. Рівне, Україна, згідно правилами «Інкотермс 2010».
01 червня 2022 року між сторонами контракту укладений додатковий договір, яким обумовлено, що товари будуть поставлені на умовах FCA: м. Лондон, Велика Британія, згідно з правилами «Інкотермс 2010».
З метою митного оформлення товару декларантом подана митна декларація (далі за текстом - МД) від 14 липня 2022 року №UA204020/2022/227938 на вантажний автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», модель «SPRINTER 513 CDI», 2015 року. Згідно з МД вартість транспортного засобу становить 3450,00 GBP + 350,00 GBP (вартість транспортування) = 3800,00 GBP. Вартість товару визначена за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).
За результатами опрацювання МД Митниця дійшла висновку, що надані до митного оформлення документи мітили розбіжності та неточності, у зв`язку з чим декларанту було запропоновано надати додаткові документи.
18 липня 2022 року декларантом подано до Митного поста «Рівне» лист з додатковими документами.
Того ж дня Митницею прийняте рішення про коригування митної вартості товарів UA204000/2022/000118/1, яким вартість заявленого до митного оформлення транспортного засобу визначено другорядним методом визнання митної вартості - резервним, та сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2022/000136, якою повідомлено про відмову у прийнятті митної декларації.
Відмовляючи у задоволенні позову суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що у митного органу були наявні правові підстави для витребування у декларанта додаткових документів з огляду на установлення факту недостовірності заявлених до митного оформлення відомостей щодо повноти декларування складових митної вартості товару. Декларант у процедурі проведення консультацій з митним органом мав можливість надати митному органу запитувану інформацію щодо ідентичних чи подібних товарів для застосування методів визначення митної вартості автомобіля, проте таких дій не вчинив.
За приписами частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Перевіряючи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права на підставі встановлених ними фактичних обставин справи та у розрізі заявлених скаржником підстав касаційного оскарження, колегія суддів КАС ВС виходить з наступного.
Відповідно до статті 49 МК України (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
За приписами статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VII    цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, серед іншого, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частиною другою означеної статті окреслено перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, а частиною третьою обумовлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (згідно з переліком).
Згідно зі статтею 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у   частині першій статті 58   цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень   статті 55   цього Кодексу.
Статтею 57 МК України визначено методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту.
Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. 
Як зазначалося вище за результатами опрацювання наданих декларантом документів для підтвердження митної вартості транспортного засобу, виявлено, що такі документи містять неточності та розбіжності, а саме: в графі 44 МД за кодом документа 3004 зазначений рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 07 липня 2022 року №04/07/2022, разом з цим до МД прикріплена сканована копія інвойсу від 18 червня 2022 року №229; в МД вказані понесені транспортні витрати у розмірі 350,00 GBP, які документально не підтверджені; відповідно до інвойсу від 18 червня 2022 року №229 оплата за товар здійснюється на умовах попередньої оплати, проте, не надано банківський платіжний документ, що підтверджує оплату товару.
Після отримання повідомлення Митниці про необхідність надання додаткових документів декларантом надано митному органу: платіжне доручення в іноземній валюті від 21 червня 2022 року №67; копію митної декларації країни відправлення від 27 червня 2022 року; виписку з бухгалтерської документації продавця від 18 липня 2022 року; фактуру про надання транспортних послуг від 07 липня 2022 року №04/07/2022; підтвердження від продавця, датоване 15 липня 2022 року.
За результатами розгляду додатково поданих декларантом документів Митницею прийнято спірне рішення про коригування митної вартості, у графі 33 якого зазначено наступне: митна вартість імпортованого транспортного засобу не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки подані до митного оформлення документи містять неточності: відповідно до інвойсу від 18 червня 2022 року №229 оплата за товар здійснюється на умовах попередньої оплати, разом з тим, до митного оформлення не надано банківський платіжний документ на підтвердження оплати товару; фактура про надання транспортних послуг від 07 липня 2022 року №04/07-2022 виписана на надані послуги за маршрутом E7 9EW London GB до 37-403 Jastkowice PL, разом з тим, інформація про вартість транспортування від 37-403 Jastkowice PL до митного кордону України відсутня (враховуючи умови поставки FCA London); відсутня сканована копія першої сторінки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 21 листопада 2019 року; виписка з бухгалтерської документації продавця від 18 листопада 2022 року не містить відміток продавця.
В подальшому, позивач подав до митного органу заяву від 31 серпня 2022 року №1 про скасування рішення UA204000/2022/000118/1, до якої додано додатковий документ - калькуляцію транспортних витрат щодо транспортування транспортного засобу за маршрутом 37-403 Jastkowice PL до митного кордону України (Рава-Руська) у розмірі 112 Євро, датовану 18 липня 2022 року.
За результатами розгляду заяви Митниця відмовила Товариству у скасуванні рішення UA204000/2022/000118/1 (лист від 06 вересня 2022 року №7.13-2/15/13-15/4872).
Надаючи оцінку спірному рішенню Митниці про коригування митної вартості товару в аспекті наведених у ньому обґрунтувань, суди попередніх інстанцій виходили з наступного:
Так, у рішенні зазначено, що відповідно до інвойсу від 18 червня 2022 року №229 оплата за товар здійснюється на умовах попередньої оплати, утім, до митного оформлення не надано банківський платіжний документ, що підтверджує оплату товару. За наслідками вивчення матеріалів справи суди з`ясували, що декларант надав митному органу належні документи щодо оплати вартості транспортного засобу у розмірі 3450 фунтів стерлінгів у процедурі консультацій, а листом від 15 липня 2022 року керівник Компанії «PH GROUP VEHICLES LTD» підтвердив факт отримання оплати за транспортний засіб в означеній сумі коштів.
Поряд із тим, суди звернулись до приписів пункту 5 частини десятої статті 58 МК України, відповідно до якої при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Дослідивши додатково надану декларантом фактуру про надання транспортних послуг від 07 липня 2022 року №04/07/2022, суди з`ясували, що вона сформована на суму 350 GBP. Однак, цей документ виписаний на транспортування товару (транспортного засобу) за маршрутом E7 9EW London GB до 37-403 Jastkowice PL, разом з цим, інформація про вартість подальшого транспортування від 37-403 Jastkowice PL до митного кордону України відсутня (враховуючи умови поставки FCA London). Суди врахували, що декларантом не надано Митниці належних документів щодо визначення митної вартості товару (транспортного засобу) з урахуванням витрат на транспортування товару. В той же час, як зазначили суди, надання відповідних документів є обов`язковим відповідно до пункту 5 частини десятої статті 58 МК України.
Позивач в судах попередніх інстанцій наполягав на тому, що ним надавався до митного органу документ на підтвердження понесених витрат на транспортування товару від 37-403 Jastkowice PL до митного кордону України під назвою «Калькуляція транспортних витрат» від 18 липня 2022 року на суму 112,00 Євро. У зв`язку з цим, позивач вважав, що ним надано Митниці усі необхідні документи на підтвердження митної вартості товару за основним методом (за ціною контракту).
Оцінюючи обґрунтованість таких доводів суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідно до МД від 14 липня 2022 року №UA204020/2022/227938 задекларована вартість транспортного засобу становить 3450,00 GBP (вартість за контрактом/інвойс + 350,00 GBP (вартість транспортування) = 3800,00 GBP. Вартість же транспортування у розмірі 350,00 GBP стосується маршруту E7 9EW London GB до 37-403 Jastkowice PL. Натомість, додатково надана «Калькуляція транспортних витрат» від 18 липня 2022 року на суму 112,00 Євро щодо маршруту від 37-403 Jastkowice PL до митного кордону України, на думку судів, не може вважатися належним документом, оскільки декларант у МД не зазначав загальну вартість товару з урахуванням витрат на транспортування у розмірі 112,00 Євро. Тобто, за логікою судів, у разі понесення витрат на транспортування щодо маршруту від 37-403 Jastkowice PL до митного кордону України, митна вартість товару за МД становила б: 3450,00 GBP + 350,00 GBP (вартість транспортування E7 9EW London GB до 37-403 Jastkowice PL) + 112,00 Євро (вартість транспортування 37-403 Jastkowice PL до митного кордону України). Своєю чергою, як відзначили суди, МД містить відомості щодо вартості товару лише з урахуванням витрат на транспортування у розмірі 350,00 GBP (вартість транспортування E7 9EW London GB до 37-403 Jastkowice PL).
Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню про коригування митної вартості у світлі доводів позивача про те, що таке не містить обґрунтувань щодо неможливості застосування інших методів визначення митної вартості почергово, суди попередніх інстанцій виходили з такого. Так, у пункті IV рішення, про яке йдеться, зазначено: за результатами проведеної відповідно до положень частини четвертої статті 57 МК України процедури консультації з декларантом та у зв`язку з відсутністю у декларанта та Митниці інформації про вартість операцій щодо ідентичних, подібних товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів (статті 58-63), - митну вартість товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості (стаття 64). 
На думку судів, за встановлених у справі обставин недостовірності заявлених до митного оформлення відомостей щодо повноти декларування складових митної вартості товару, у даному випадку відсутність в оскаржуваному рішенні деталізованого та розгорнутого опису обставин, які унеможливлювали застосування методів визначення митної вартості товару почергово, не може слугувати єдиною підставою для скасування такого індивідуального акту. Митний орган, визначаючи митну вартість товару за резервним методом, навів у своєму рішенні про коригування митної вартості товару причини, які унеможливлювали застосування жодного із попередніх методів визначення митної вартості.
В аспекті доводів позивача суди також врахували, що Митниця на етапі проведення консультацій з декларантом письмово повідомляла декларанта про відсутність інформації щодо ідентичних чи подібних товарів для застосування методів визначення митної вартості транспортного засобу, і декларант у процедурі консультацій мав можливість відшукати та надати митному органу відповідну інформацію щодо ідентичних чи подібних товарів для застосування попередніх методів визначення митної вартості автомобіля, проте, таких дій не вчинив.
Також, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що 31 серпня 2022 року Товариство звернулось до Митниці із заявою, де зазначив, що на підтвердження митної вартості товару брокеру було надано калькуляцію транспортних витрат щодо транспортування транспортного засобу за маршрутом Jastkowice PL до митного кордону України «Рава-Руська», датовану 18 липня 2022 року. Посилаючись на вказаний документ позивач скасувати рішення про коригування митної вартості та картку відмови у прийняття митної декларації. Рішенням від 06 вересня 2022 року №7.13-2/15/13-15/4872 Товариству повідомлено про відсутність достатніх підстав для скасування означених рішень, виходячи з тих мотивів, що означений документ не надавався декларантом ані при поданні МД, ані у процедурі консультацій з Митницею, більше того, відомості такого документа лише підтверджують недостовірність заявлених до митного оформлення відомостей щодо повноти декларування складових митної вартості товару.
Враховуючи викладене, колегія суддів не може не погодись з висновками судів попередніх інстанцій про те, що позивачем не доведено наявності підстав до скасування спірних рішень Митниці, а відповідачем, своєю чергою, доведено правомірність своїй дій та рішень при їх прийнятті. 
Аналізуючи обґрунтованість заявлених позивачем підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС, колегія суддів робить висновок, що фактично доводи Товариства стосуються оцінки судами першої та апеляційної інстанцій зібраних у справі доказів (зокрема, позивач акцентує на неврахування судами калькуляції транспортних витрат від 18 липня 2022 року на суму 112,00 євро щодо маршруту від 37-403 Jastkowice PL до митного кордону України як доказу щодо відповідності задекларованої позивачем митної вартості транспортного засобу, а також на безпідставне урахування Митницею інформації щодо транспортного засобу з Інтернет ресурсу). 
Висновки ж Верховного Суду, на які посилається позивач у касаційній скарзі, зроблені у справах за неподібних правовідносин, оскільки стосуються спорі платників податків з органами податкової служби в частині правомірності здійснення таким платникам податкових нарахувань з огляду на відсутність факту реальності господарських відносин з контрагентами. 
Переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень суди повно й правильно встановили обставини справи, не допустили неправильного застосування норм матеріального права, чи порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень. Висновки судів першої та апеляційної інстанцій є результатом оцінки наявних у їх розпорядженні доказів. Суд касаційної інстанції не може не погодитись із ними, оскільки така оцінка судами здійснена з дотриманням вимог процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування всіх обстави справи на підставі належних та допустимих доказів. 
Отже, більшість доводів позивача, наведених у касаційній скарзі, знаходяться у площині фактичних
обставин справи, установлення й перевірка яких виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, який, відповідно до процесуального закону, є судом права, а не факту. 
Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 350 КАС України).
У зв`язку з цим касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції - без змін.
Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 
п о с т а н о в и в :
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року залишити без змін, а касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спрінтер-Авто» - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                               І.Л. Желтобрюх 

Судді                                                                                                    О.В. Білоус

                                                                                                             Н.Є. Блажівська