ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року	Львів	Справа № 260/3928/22 пров. № А/857/2812/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                  Онишкевича Т.В.,
суддів                                                                      Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М., 
з участю секретаря судових засідань                                Доморадової Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові  у режимі відеоконференції апеляційну скаргу Закарпатської митниці на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,

суддя у І інстанції                                                            Ващилін Р.О., 
час ухвалення судового рішення                                         12 год 12 хв,
місце ухвалення судового рішення                                        м. Ужгород,
дата складення повного тексту рішення                               19 січня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому після зміни уточнення своїх вимог просив:
1) визнати протиправними та скасувати накази Закарпатської митниці (далі – Митниця):
- від 29 червня 2022 року №8-д "Про застосування дисциплінарного стягнення";
- від 16 червня 2022 року №530-о "Про звільнення ОСОБА_1 ";
- від 20 червня 2022 року №539-о "Про внесення змін до наказу митниці від 16.06.2022 №530-о "Про звільнення ОСОБА_1 ";
- від 27 червня 2022 року №560-о "Про внесення змін до наказу митниці від 16.06.2022 №530-о "Про звільнення ОСОБА_1 ";
- від 12 липня 2022 року №640-о "Про внесення змін до наказу митниці від 16.06.2022 №530-о "Про звільнення ОСОБА_1 ";
- від 17 серпня 2022 року №744-о "Про внесення змін до наказу митниці від 16.06.2022 №530-о "Про звільнення ОСОБА_1 ";
- від 28 вересня 2022 року №878-о "Про внесення змін до наказу митниці від 16.06.2022 №530-о "Про звільнення ОСОБА_1 ";
2) поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді заступника начальника відділу проведення митного аудиту Митниці з 29 вересня 2022 року;
3) стягнути з Митниці на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 вересня 2022 року до дня ухвалення рішення суду. 
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 січня 2023 року у справі № 260/3928/22 позов було задоволено.
При цьому суд першої інстанції виходив із того, що наведені відповідачем підстави не підтверджують невідповідність позивача займаній посаді протягом випробувального терміну, а тому його звільнення було проведено безпідставно. Відтак, ОСОБА_1 слід поновити на займаній посаді з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Окрім того, судом не було встановлено передбачених законом підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності через недотримання вимог Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон № 1700-VII).
Митниця у своїй апеляційній скарзі просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити. Вважає рішення суджу першої інстанції таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права, та без урахування фактичних обставин справи. 
Наполягає на тому, що оскаржувані позивачем накази відповідача були прийняті з дотриманням норм чинного законодавства, а тому не можуть бути скасованими у судовому порядку. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, заперечив обґрунтованість апеляційних вимог та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
Представник Митниці у судовому засіданні апеляційного суду у режимі відеоконференції підтримав подану апеляційну скаргу доводами, аналогічними до тих, що зазначені у її тексті. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.  
Позивач ОСОБА_1 та його представник у ході апеляційного розгляду у режимі відеоконференції заперечили обґрунтованість вимог апелянта доводами, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу. Просили залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скаржника.
Як безспірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходив службу в органах державної митної служби та на момент звільнення  перебував на посаді заступника начальника відділу проведення митного аудиту Митниці, на яку його було призначено в порядку переведення з Закарпатської митниці Держмитслужби з 30 листопада 2021 року із встановленням випробування строком 6 місяців, відповідно до статті 35 Закону України «Про державну службу» (далі – Закон № 889-VIII).
На період випробування позивачу було визначено завдання, затверджені начальником Закарпатської митниці 23 листопада 2021 року, серед яких:
1) ознайомлення із посадовою інструкцією заступника начальника відділу проведення митного аудиту Закарпатської митниці, ознайомлення з положенням про відділ проведення митного аудиту Закарпатської митниці;
2) проведення у складі робочих груп 20 невиїзних документальних перевірок; складання та реєстрація актів за результатами документальних перевірок;
3) забезпечення підготовки до прийняття податкових повідомлень-рішень по визначенню грошових зобов`язань за результатами проведених документальних перевірок;
4) проведення аналізу інформації, отриманої від структурних підрозділів Держмитслужби, митниці, державних органів, інших джерел, що свідчить про можливі порушення платниками податків законодавства України з питань державної митної справи, в тому числі з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів визначення обсягів контрольно-перевірочних заходів;
5) успішне проходження контрольних заходів в установленому порядку, передбаченому наказом Держмитслужби від 14 липня 2021 року №530 «Про здійснення контролю за дотриманням посадовими особами Державної митної служби України законодавства у сфері державної служби та умов контрактів про проходження державної служби», зокрема, підтвердження дотримання посадовою особою принципу доброчесності.
Відповідно до доповідної записки т.в.о. начальника управління по роботі з персоналом №7.7-12/37-444 від 19 травня 2022 року на ім`я в.о. начальника Митниці, з огляду на наявне у ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення (наказ від 15 квітня 2022 року №3-д), непідтвердження у повній мірі дотримання принципу доброчесності (доповідна записка відділу внутрішньої безпеки від 29 квітня 2022 року №7.7-25/15-59) та порушення дисциплінарного провадження (наказ №198 від 09 травня 2022 року) було запропоновано звільнити позивача із займаної посади як такого, що не пройшов випробувальний термін.
Листом Митниці №7.7-08-1/12/29/2518 від 20 травня 2022 року ОСОБА_1 був повідомлений про наступне звільнення з підстав встановлення невідповідності займаній посаді протягом строку випробування (пункт 2 частини 1 статті 87 Закону № 889-VIII).
Наказом Митниці №530-о від 16 червня 2022 року на підставі частини 6 статті 35, пункту 4 частини 1 статті 83, пункту 2 частини 1 статті 87 Закону № 889-VIII було припинено державну службу та звільнено 21 червня 2022 року ОСОБА_1 , заступника начальника відділу проведення митного аудиту Митниці до закінчення строку випробування у зв`язку із встановленням невідповідності займаній посаді протягом строку випробування.
Підставами такого рішення у наказі було зазначено доповідну записку управління по роботі з персоналом від 19 травня 2022 року №7.7-12/37-444, доповідну записку відділу з питань запобігань та протидії корупції від 04 травня 2022 року №7.7-07/16-36, службовий лист начальника відділу проведення митного аудиту ОСОБА_2 від 31 травня 2022 року №7.7-19/13-82, доповідну записку т.в.о. начальника відділу внутрішньої безпеки Андрущенка О.В. від 15 червня 2022 року №7.7-25/15-83, лист-повідомлення про наступне звільнення від 20 травня 2022 року №7.7-08-1/12/29/2518.
У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_1 до наказу Митниці №530-о від 16 червня 2022 року неодноразово вносилися зміни щодо дати звільнення, а саме наказом від 20 червня 2022 року №539-о; наказом від 27 червня 2022 року №560-о; наказом від 12 липня 2022 року №640-о; наказом від 17 серпня 2022 року №744-о; наказом від 28 вересня 2022 року №878-о.
Тимчасова непрацездатність ОСОБА_1 закінчилася 27 вересня 2022 року і його було звільнено з 29 вересня 2022 року.
Окрім того, 04 травня 2022 року начальник відділу з питань запобігання та протидії корупції подав на ім`я в.о. начальника Митниці доповідну записку №7.7-09/16-36, у якій проінформував про те, що після призначення ОСОБА_1 на посаду заступника начальника відділу проведення митного аудиту Митниці останнім не було подано повідомлення про наявний в нього потенційний конфлікт інтересів з огляду на наявність родинних зв`язків із керівником ТОВ «Артіс-Груп» ОСОБА_3 .
Відтак, наказом Митниці №198 від 09 травня 2022 року за результатами розгляду зазначеної доповідної записки стосовно ОСОБА_1 було порушено дисциплінарне провадження.
20 червня 2022 року на засіданні дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Митниці було прийнято рішення про наявність у діях ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку, визначеного пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону № 889-VIII , а саме невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, і того ж дня внесено подання з пропозицією застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження.
Наказом Митниці №8-д від 29 червня 2022 року до ОСОБА_1 відповідно до пункту 1 частини 1 статті 66 Закону № 889-VIII застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження після закінчення тимчасової непрацездатності.
Підставою для такого наказу зазначено подання з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності за результатами дисциплінарного провадження, проведеного відповідно до наказу Митниці від 09 травня 2022 року №198 «Про порушення дисциплінарного провадження» відносно ОСОБА_1 від 20 червня 2022 року, пояснення від 28 червня 2022 року.
Не погоджуючись із своїм звільненням з державної служби та притягненням до дисциплінарної відповідальності відповідними наказами Митниці, ОСОБА_1 за захистом своїх прав звернувся до адміністративного суду з позовом, що розглядається. 
При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях регламентовано Законом №889-VIII.
За приписами статті 5 вказаного Закону правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.
Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.
Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.
Частиною 1 статті 64 Закону №889-VIII передбачено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до частини 1 статті 65 Закону №889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення. 
Приписами частини 2 статті 65 Закону №889-VIII передбачено, що дисциплінарними проступками є:
1) порушення Присяги державного службовця;
2) порушення правил етичної поведінки державних службовців;
3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу;
4) дії, що шкодять авторитету державної служби;
5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень;
6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку;
7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення;
8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця;
9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб;
9-1) порушення вимог Закону України «Про запобігання загрозам національній безпеці, пов`язаним із надмірним впливом осіб, які мають значну економічну та політичну вагу в суспільному житті (олігархів)» у частині подання, дотримання строків подання декларації про контакти державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «А» або «Б»;
10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби;
11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення;
12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин;
13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння;
14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу кримінального або адміністративного правопорушення;
15) прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.
Згідно із частиною 1 статті 66 Закону № 889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:
1) зауваження;
2) догана;
3) попередження про неповну службову відповідність;
4) звільнення з посади державної служби.
Частиною 1 статті 69 Закону № 889-VIII передбачено, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ.
Відповідно до частини 1 статті 71 Закону № 889-VIII порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України.
Порядок здійснення дисциплінарного провадження було затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04 грудня 2019 року №1039 (далі – Порядок № 1039).
У пункті 24 вказаного Порядку передбачено, з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.
Згідно із пунктом 25 Порядку № 1039 дисциплінарна справа повинна містити:
дату і місце її формування;
підстави для відкриття дисциплінарного провадження;
характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця;
відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень;
пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та/або акт про відмову від надання таких пояснень;
пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження;
пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (за наявності);
належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;
пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності;
опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.
У пункті 33 Порядку № 1039 зазначено, що комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.
При цьому комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити:
-чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження;
-чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку;
-чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби;
-чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності;
-який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця.
За правилами пункту 34 Порядку № 1039 результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії.
У відповідності до частини 10 статті 69 Закону № 889-VIII результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.
Згідно із частиною 3 статті 77 Закону № 889-VIII якщо під час розгляду дисциплінарної справи у діях державного службовця не виявлено дисциплінарного проступку, суб`єкт призначення приймає рішення про закриття дисциплінарного провадження стосовно державного службовця, яке оформляється наказом (розпорядженням). 
Як свідчать матеріали справи, підставою для застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення наказом Митниці №8-д від 29 червня 2022 року стало подання дисциплінарної комісії від 20 червня 2022 року за наслідками проведеного дисциплінарного провадження за фактом недотримання вимог антикорупційного законодавства, у якому зазначено про неподання ОСОБА_1 після призначення на посаду заступника начальника відділу проведення митного аудиту Митниці повідомлення про наявний в нього потенційний конфлікт інтересів з огляду на наявність родинних зв`язків із керівником ТОВ «Артіс-Груп» та ТОВ «ВО ГРУП» ОСОБА_3 . 
При цьому за результатами проведеної у січні 2022 року тематичної перевірки встановлення наявності підстав для порушення дисциплінарного провадження щодо позивача було встановлено неподання ним повідомлення щодо наявності потенційного чи реального конфлікту інтересів з огляду на факт здійснення 05 березня 2021 року на митному посту «Мукачево» митного оформлення товару в режимі імпорт, який слідував на адресу ТОВ «Артіс-Груп», де керівником та особою, уповноваженою на роботу з митними органами є його рідний брат ОСОБА_3 . 
У поданих поясненнях ОСОБА_1 повідомив, що не знав і не міг знати про здійснення такого митного оформлення, а до його здійснення він або інші особи його відділу не залучалися.
За результатами проведеної тематичної перевірки, що оформлені актом від 24 січня 2022 року, у діях ОСОБА_1 за вказаним фактом ні існування реального конфлікту інтересів, ані порушень обов`язку щодо повідомлення про наявність реального або потенційного конфлікту інтересів встановлено не було.
Водночас за результатами проведеного в червні 2022 року щодо ОСОБА_1 дисциплінарного провадження дисциплінарна комісія дійшла висновку про наявність у його діях ознак порушення пункту 5 частини 2 статті 65 Закону № 889-VIII, тобто невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.
У відповідності до приписів пунктів 2, 3 частини 1 статті 28 Закону №1700-VII особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини 1 статті 3 цього Закону зобов`язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Суд першої інстанції доречно звернув увагу на те, що приписи Положення про відділ проведення митного аудиту Закарпатської митниці та посадової інструкції заступника начальника такого відділу свідчать про те, що до посадових обов`язків позивача не відноситься питання здійснення митного оформлення товарів.
При цьому у відповідності до приписів статті 1 статті Закону №1700-VII, у якій наведено визначення термінів: 
потенційним конфліктом інтересів є наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;
реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;
приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.
Водночас суд першої інстанції слушно зауважив, що хоча рідний брат позивача – ОСОБА_3 – є керівником та уповноваженою на роботу з митними органами особою ТОВ «Артіс-груп» та ТОВ «ВО Груп», жодних доказів здійснення ОСОБА_1 при виконанні своїх посадових обов`язків будь-яких функцій стосовно зазначених підприємств матеріали справи не містять. 
При цьому з урахуванням на підставі приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 16 жовтня 2020 року у справі №806/1473/16, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що сам лише факт обіймання близьким родичом ОСОБА_1 керівної посади у ТОВ «Артіс-груп» та ТОВ «ВО Груп» та наявність у нього повноважень щодо роботи з митними органами не може слугувати  підставою для висновку про порушення позивачем вимог статті 28 Закону №1700-VII, оскільки не свідчить про можливість потенційного впливу на об`єктивність або неупередженість прийняття ним рішень (вчинення або невчинення дій) у межах своїх повноважень.
З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції про відсутність у спірному випадку у ОСОБА_1 потенційного чи реального конфлікту інтересів, а відтак і обов`язку подавати відповідне повідомлення на виконання вимог статті 28 Закону №1700-VII. Тому оспорюваний ним наказ Митниці від 29 червня 2022 року №8-д «Про застосування дисциплінарного стягнення» обґрунтовано визнано судом першої інстанції протиправним і скасовано.
При наданні оцінки вирішенню судом першої інстанції позовних вимог ОСОБА_1 щодо його звільнення ОСОБА_1 із займаної посади суд апеляційної інстанції зазначає таке. 
Питання випробування та встановлення відповідності державного службовця займаній посаді регламентовано приписами статті 35 Закону № 889-VIII.
Частиною 1 статті 35 Закону № 889-VIII передбачено, що у акті про призначення на посаду суб`єкт призначення може встановити випробування з метою встановлення відповідності державного службовця займаній посаді із зазначенням його строку.
На строк випробування державному службовцю визначаються завдання, зміст та обсяг яких має відповідати посадовим обов`язкам. Строки виконання завдань мають бути реальними для досягнення необхідного результату. (частина 3 статті 35 Закону № 889-VIII).
За правилами частини 5 статті 35 вказаного Закону якщо державний службовець у період випробування був відсутній на роботі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, перебуванням у додатковій відпустці у зв`язку з навчанням або з інших поважних причин, строк випробування продовжується на відповідну кількість днів, протягом яких він фактично не виконував посадові обов`язки.
У відповідності до частини 6 статті 35 Закону № 889-VIII суб`єкт призначення має право звільнити державного службовця з посади до закінчення строку випробування у разі встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді на підставі пункту 2 частини першої статті 87 цього Закону. Суб`єкт призначення попереджає державного службовця про звільнення у письмовій формі не пізніш як за сім календарних днів. 
Пунктом 2 частини 1 статті 87 Закону № 889-VIII однією із підстав для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування.
При цьому Порядок здійснення контролю за дотриманням посадовими особами Державної митної служби України законодавства у сфері державної служби та умов контрактів про проходження державної служби було затвердженого наказом Державної митної служби від 14 липня 2021 №530 (зі змінами, внесеними наказом Держмитслужби від 24 лютого 2022 року № 111, далі – Порядок №530).
Приписами пунктів 8, 9 Розділу І Порядку №530 передбачено створення у територіальних органах Держмитслужби Комісії з контролю за дотриманням посадовими особами Державної митної служби України законодавства у сфері державної служби та умов контрактів про проходження державної служби (далі – Комісія) у складі 7 осіб з числа посадових осіб підрозділів внутрішньої безпеки, структурного підрозділу з питань запобігання та протидії корупції, підрозділу кадрової служби та юридичного підрозділу.
Відповідно до пунктів 1, 2 Розділу IV Порядку №530 вирішення питання про відповідності державного службовця займаній посаді, невідповідність посадової особи принципу доброчесності встановлюється за результатами розгляду контрольних заходів на засідання Комісії.
Водночас контрольні заходи згідно з Порядком №530 щодо позивача не проводились і відповідне рішення Комісії з контролю за дотриманням посадовими особами Закарпатської митниці законодавства у сфері державної служби та умов контрактів про проходження державної служби не приймалося.
Як свідчать матеріали справи, підставами для прийняття наказу Митниці від 16 червня 2022 року №530-о "Про звільнення ОСОБА_1 " стали: доповідна записка управління по роботі з персоналом від 19 травня 2022 року №7.7-12/37-444, доповідна записка відділу з питань запобігань та протидії корупції від 04 травня 2022 року №7.7-07/16-36, службовий лист начальника відділу проведення митного аудиту ОСОБА_2 від 31 травня 2022 року №7.7-19/13-82, доповідна записка т.в.о. начальника відділу внутрішньої безпеки Андрущенка О.В. від 15 червня 2022 року №7.7-25/15-83, лист-повідомлення Закарпатської митниці про наступне звільнення від 20 травня 2022 року №7.7-08-1/12/29/2518.
Апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції у тому, що доповідна записка відділу з питань запобігання та протидії корупції від 04 травня 2022 року №7.7-09/16-36, яка містить пропозицію щодо порушення дисциплінарного провадження відносно ОСОБА_1 , не вказує на наявність обставин, які б вказували на невідповідність позивача займаній посаді.
Водночас суд першої інстанції слушно звернув увагу на те, що ОСОБА_1 було повідомлено про прийняття рішення про його звільнення у зв`язку із встановленням невідповідності займаній посаді протягом строку випробування листом від 20 травня 2022 року. Таким чином, не можуть братися до уваги у якості доказів правомірності такого рішення Митниці сформовані після цього лист начальника відділу проведення митного аудиту від 31 травня 2022 року та доповідна записка відділу внутрішньої безпеки від 15 червня 2022 року, на які є посилання в оспорюваному наказі Митниці від 16 червня 2022 року №530-о "Про звільнення ОСОБА_1 ". 
При цьому слід погодитися із судом першої інстанції у тому, що доповідна записка т.в.о.начальника управління по роботі з персоналом від 19 травня 2022 року №7.7-12/37-444 містить посилання на інформацію безпосереднього керівника позивача - начальника відділу митного аудиту ОСОБА_2 від 18 травня 2022 року №77-19/13-78, у якому той вказує на те, що на період дії правового режиму воєнного стану, введеного в України згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються. Разом із тим, ОСОБА_1 забезпечується підготовка до прийняття податкових повідомлень-рішень по визначенню грошових зобов`язань за результатами проведених документальних перевірок, здійснюється проведення аналізу інформації, отриманої від структурних підрозділів Держмитслужби, митниці, державних органів, інших джерел, що свідчать про можливі порушення платниками податків законодавства України з питань державної митної справи, в тому числі з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, визначення обсягів контрольно-перевірочних заходів.
Щодо зазначеного у доповідній записці №7.7-12/37-444 від 19 травня 2022 року про застосування до ОСОБА_1 під час проходження випробувального строку дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення зауваження за недотримання правил внутрішнього службового розпорядку, апеляційний суд вважає, що вказаного факту недостатньо для висновку про необхідність звільнення у зв`язку із встановленням невідповідності займаній посаді протягом строку випробування.  
Окрім того, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції у тому, що сам факт порушення щодо державного службовця дисциплінарного провадження не може бути підставою для його звільнення та ще й у випадку, коли на день прийняття рішення про звільнення ОСОБА_1 таке дисциплінарне провадження завершено не було.
Водночас суд першої інстанції слушно зауважив, що невідповідність займаній посаді протягом випробувального терміну і  вчиненням дисциплінарного проступку є самостійними підставами для звільнення державного службовця, що відображено у постановах Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі №809/1157/17, від 13 жовтня 2020 року у справі №808/2841/17 та від 11 лютого 2021 року у справі №260/26/19.
Відтак, на думку апеляційного суду, наведене дає підстави для висновку про те, що матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів про встановлення під час іспитового строку факту невідповідності позивача займаній посаді. 
Разом із тим, відповідно до наданої ОСОБА_1 його безпосереднім керівником службової характеристики від 01 червня 2022 року він зарекомендував себе як грамотний фахівець у галузі митної справи. До виконання доручень ставиться з почуттям відповідальності, наполегливий, вболіває за доручену справу, кваліфіковано забезпечує виконання поставлених вимог у встановлені терміни. При виконанні своїх службових обов`язків виявляє професійну компетентність, оперативно приймає обмірковані рішення. 
Попри те, доводів щодо порушень судом першої інстанції вимог матеріального чи процесуального права при вирішення інших позовних вимог ОСОБА_1 апеляційна скарга не містить. 
Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.
Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи цей публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Закарпатської митниці залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 січня 2023 року у справі № 260/3928/22 – без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	Т. В. Онишкевич 	
судді	 	Р. П. Сеник 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк