УХВАЛА

22 травня 2023 року 
м. Київ

справа №260/2649/20
адміністративне провадження № К/990/15910/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Кашпур О.В., Уханенка С.А.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2023 року у справі №260/2649/20 за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання протиправними рішень, скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку,
УСТАНОВИВ:
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задоволено.
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року у справі №260/2649/20 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено:
- визнано протиправним та скасовано пункт 2 наказу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області №1345 о/с від 18 червня 2020 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Міжгірського відділення поліції";
- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області №131 о/с від 19 червня 2020 року "По особовому складу";
- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області №134 о/с від 18 червня 2020 року "По особовому складу";
- поновлено ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України - на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Міжгірського відділення поліції Хустського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області;
- стягнуто з Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 300810,24 грн.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2023 року рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року у справі №260/2649/20 скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року у справі №260/2649/20 відмовлено. 
Ухвалою Верховного Суду від 24 квітня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2023 року у справі №260/2649/20 було повернуто скаржнику.
02 травня 2023 року до Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2023 року у справі №260/2649/20.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII.
Частиною першою статті 13 КАС України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які, у розумінні Закону України "Про запобігання корупції", займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій убачається, що сержант поліції ОСОБА_1 перебувала на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 2 Міжгірського відділення поліції Хустського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області.
Отже, позивачка не є службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України, у системному зв`язку з положеннями примітки до статті 51-3 Закону України "Про запобігання корупції" (у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду).
За таких обставин і правового регулювання публічно-правовий спір у цій справі відноситься до справ незначної складності.
Оскаржуючи судове рішення, прийняте у справі незначної складності, скаржниця зазначає про наявність виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а саме: справа має для неї виняткове значення, оскільки вона перебуває у стані правової невизначеності, а заробітна плата є єдиним її джерелом доходу, у той час як на її утриманні перебувають неповнолітні діти.
Суд касаційної інстанції критично оцінює зазначені доводи скаржника та зауважує, що справа, яка має виняткове значення для її учасника, може бути виокремлена із загальних правил розгляду адміністративних справ Верховним Судом, якщо виявлено після апеляційного розгляду справи неоднакове застосування судом апеляційної інстанції одного й того ж положення закону.
Допустимість відкриття касаційного провадження, якщо справа має виняткове значення для скаржника, зумовлена потребою забезпечення єдності судової практики. Йдеться про реалізацію принципів правової визначеності, рівності перед законом і судом з метою гарантування розумної передбачуваності судового рішення.
Водночас заявницею у касаційній скарзі не наведено обставин, які б свідчили про наявність у справі виняткового значення, а також не виділено вимог, що дають підстави вважати, що вона має значення для уніфікованого розуміння та застосування права для сторін спору.
Суд зауважує, що визначені підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.
Водночас Судом установлено, що доводи скаржниці, наведені у касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів у справі та незгоди з висновками суду апеляційної інстанції щодо застосування норм чинного законодавства.
Отже,  касаційна скарга не містить належних доводів, які могли б обґрунтувати дію підпунктів "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Щодо посилання скаржниці на підстави касаційного оскарження, визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, Суд зазначає, що передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції, встановлених пунктами 1-4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу у справі незначної складності, є наявність обставин, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
З огляду на зазначене та враховуючи, що скаржниця, оскаржуючи судові рішення у цій справі, не вказала випадків для відкриття касаційного провадження, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, підстави перевірки інших доводів касаційної скарги відсутні.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтями 12, 13, 248, 257, 328, 333, 359 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2023 року у справі №260/2649/20.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                                О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    С.А. Уханенко