ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/7108/22                                                 Головуючий у І інстанції - Баргаміна Н.М.
                                                                                                   Суддя-доповідач - Мельничук В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  18 травня 2023 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

                Головуючого-судді:                  Мельничука В.П.        
                                                 суддів:                 Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,  

                           при секретарі:                 Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, згідно з ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 березня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 листопада          2022 року, яке набрало законної сили, позов задоволено повністю.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.07.2019, з урахуванням підвищення до пенсії, що передбачено статтею 13 Закону України від 22.10.1993 № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що встановлено Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, з обмеженням її максимального розміру.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01.07.2019, з урахуванням підвищення до пенсії, що передбачено статтею 13 Закону України від 22.10.1993 № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що встановлено Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, без обмеження її максимальним розміром, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
В березні 2023 року ОСОБА_1 в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просив:
1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року у справі № 620/7108/22, що полягають:
- в протиправному обчислені розміру призначеної до виплати пенсії з обмеженням максимального розміру пенсії у сумі, що складає з 01.12.2019 - 26145,35 грн, а починаючи 3 01.07.2020 - 34820,20 грн;
- в протиправному обчислені розміру призначеної до виплати пенсії (за виключенням з 01.07.2019) без урахування збільшення розміру підвищення до пенсії, згідно із збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленим за Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік;
- в протиправному застосуванні для обчислення пенсії, починаючи з 01.07.2022, грошового забезпечення для перерахунку пенсії розрахованого до посадового окладу              7330 грн, що з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення складає загальну суму 25469,75 грн, замість чинного на час виконання рішення від 15 листопада 2022 року розміру грошового забезпечення розрахованого до посадового окладу 9820 грн, що з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення складає загальну суму 34115 грн;
- у протиправному визначенні періоду, з 01.07.2019 року по 01.02.2020, щодо встановлення доплати на виконання рішення суду від 15 листопада 2022 року та помилкового розрахунку розміру доплати;
- у протиправній бездіяльності щодо не складання та не направлення за належністю платіжних відомостей щодо виплати у перерахованому розмірі пенсії та доплати, що склались на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від          15 листопада 2022 року у справі № 620/7108/22;
2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у 10-дений строк повідомити про вжиті заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню статей 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, та вжити заходів щодо виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від                 15 листопада 2022 року у справі № 620/7108/22 у повному обсязі.
Вказана заява обґрунтована тим, що станом на час звернення до суду із заявою Відповідач не виконав вказане судове рішення.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 березня 2023 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково.
Визнано протиправними дії, вчинені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року у справі № 620/7108/22, які полягають в неналежному виконанні відповідачем судового рішення в частині здійснення ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії з 01.12.2019 та з 01.07.2020 без обмеження максимального розміру пенсії.
Визначено копію окремої ухвали направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Пенсійного фонду України для вжиття заходів щодо усунення причин та умов неналежного виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року у справі № 620/7108/22.
Про результати належного виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року у справі № 620/7108/22 зобов`язано повідомити Чернігівський окружний адміністративний суд упродовж 30 днів з дня отримання копії цієї окремої ухвали.
В решті заяви відмовлено.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 березня 2023 року в частині відмови у задоволенні вимог заяви та ухвалити нове судове рішення, яким повністю задовольнити вимоги заяви.
В апеляційній скарзі Позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання. 
Зазначено, що Відповідачем добровільно не виконано вищезазначене рішення в межах наданих законодавством повноважень.
Відзиву Відповідача на апеляційну скаргу ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію по 2 групі інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 Позивачу видана довідка від 05.04.2021 № ФЧ55183 про розмір грошового забезпечення, встановленого за відповідною посадою Начальника військового представництва Міністерства оборони, яку Позивач займав до відрядження до 27 листопада 2003 року, станом на 05.03.2019, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії (рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року у справі № 620/437/21), яке складається з: посадового окладу - 7330,00 грн, окладу за військовим званням - 1480,00 грн, надбавки за вислугу років 50% - 4405,00 грн, надбавки за особливості проходження служби 65% - 8589,75 грн, надбавки за роботу з таємними документами (по формі 2-15%) - 1099,50 грн, премії 35% - 2565,50 грн.
Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з заявою щодо перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки, на яку листом від 11.05.2021 № 5687-5814/А-02/8-2500/21 у перерахунку та виплаті пенсії по оновленій довідці було відмовлено, оскільки рішенням суду у справі № 826/3858/18 та іншими рішеннями судів зобов`язання щодо проведення перерахунку колишнім військовослужбовцям не встановлено, після 01.03.2018 та 05.03.2019 рішення про збільшення розмірів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців Урядом не приймалось, відповідно підстави для проведення перерахунку пенсії колишнім військовослужбовцям відсутні.
Позивач, вважаючи протиправною відмову у перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки від 05.04.2021 № ФЧ55183, звернувся з адміністративним позовом до адміністративного суду.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року у справі № 620/5169/21 позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з 01.04.2019 на підставі оновленої довідки від 05.04.2021 № ФЧ55183 про розмір грошового забезпечення, складеної ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 05.03.2019, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі оновленої довідки від 05.04.2021 № ФЧ55183 про розмір грошового забезпечення, складеної ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 05.03.2019, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
В решті позову відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада                2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року - змінено, виклавши абзац третій його резолютивної частини в такій редакції:
«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року на підставі оновленої довідки від 05 квітня 2021 року № ФЧ55183 про розмір грошового забезпечення, складеної ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 05 березня 2019 року, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум без обмеження максимального розміру, а за період з 01 квітня по 03 вересня 2019 року - також із розрахунку 100% суми підвищення пенсії».
В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від                     15 червня 2021 року - залишено без змін.
Згідно перерахунків, наявних в матеріалах справи, Позивачу проведено перерахунки пенсії, відповідно до яких (а.с. 22-25):
- з 01.04.2019 підсумок пенсії (з надбавками) - 26118,55 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії - 26118,55 грн;
- з 01.07.2019 підсумок пенсії (з надбавками) - 26145,35 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії - 26118,55 грн;
- з 01.12.2019 підсумок пенсії (з надбавками) - 26174,95 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії - 26118,55 грн;
- з 01.07.2020 підсумок пенсії (з надбавками) - 26204,55 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії - 26118,55 грн;
Листом від 30.09.2022 № 8003-6737/А-02/8-2500/22 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило Позивача, що рішенням суду у справі № 620/5169/21 не зобов`язано Головне управління в майбутньому здійснювати виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром включно з індексацією згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» № 118 та з урахуванням надбавок та підвищень до пенсії, розмір яких змінюється в залежності від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (а.с. 32-33).
Не погоджуючись з вказаними діями Відповідача, Позивач звернувся до адміністративного суду з даним адміністративним позовом.
Як вже було зазначено раніше, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року, яке набрало законної сили, позов задоволено повністю.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.07.2019, з урахуванням підвищення до пенсії, що передбачено статтею 13 Закону України від 22.10.1993 № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що встановлено Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, з обмеженням її максимального розміру.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01.07.2019, з урахуванням підвищення до пенсії, що передбачено статтею 13 Закону України від 22.10.1993 № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що встановлено Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, без обмеження її максимальним розміром, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
На виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від                    15 листопада 2022 року Позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.07.2019, з урахуванням підвищення до пенсії, що передбачено статтею 13 Закону України від 22.10.1993 № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що встановлено Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, без обмеження її максимальним розміром.
Різниця пенсії на виконання вищевказаного рішення суду за період з 01.07.2019 по 31.01.2020 складає 187,60 грн.
Вважаючи, що Відповідач з 01.12.2019 проводить виплату Позивачу пенсії з обмеженням максимальним розміром, не враховує збільшення розміру підвищення до пенсії у зв`язку зі збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, застосуванні невірного розміру посадового окладу, помилковому встановленні розміру доплати на виконання рішення суду, не направленні платіжних відомостей щодо виплати пенсії у перерахованому розмірі та доплати на виконання рішення суду, Позивач звернувся до адміністративного суду із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо невиконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року у справі № 620/7108/22.
Задовольняючи заяву Позивача частково суд першої інстанції виходив з того, що Відповідач на виконання рішення суду від 15 листопада 2022 року у справі № 620/7108/22 з 01.07.2019 здійснив Позивачу нарахування пенсії без обмеження максимальним розміром, проте з 01.12.2019 під час наступних підвищень надбавки як особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни до виплати розмір пенсії визначений з обмеженням максимальним розміром.
Щодо протиправної бездіяльності щодо не складання та не направлення за належністю платіжних відомостей щодо виплати у перерахованому розмірі пенсії та доплати, що склались на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від            15 листопада 2022 року у справі № 620/7108/22, то суд першої інстанції зазначив, що Відповідачем не надано суду жодного доказу вчинення будь-яких дій, спрямованих на виплату Позивачу заборгованості пенсії, яка виникла після її перерахунку на виконання рішення суду.
Вказане призвело до неналежного виконання Відповідачем рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року у справі № 620/7108/22 в частині перерахунку та виплати Позивачу пенсії з 01.12.2019 без обмеження максимального розміру та, як наслідок, порушення Відповідачем норм Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших нормативно-правових актів в частині обов`язковості виконання судового рішення.
Щодо вимоги Позивача в частині протиправного обчислення розміру призначеної до виплати пенсії (за виключенням з 01.07.2019) без урахування збільшення розміру підвищення до пенсії, згідно із збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленим за Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, то згідно наданих суду розрахунків пенсії, Позивачу здійснювався перерахунок пенсії з підвищенням надбавки як особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни у зв`язку із збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленим за Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, а тому відсутні підстави для визнання протиправними дій Відповідача в цій частині.
Щодо вимоги Позивача щодо протиправного застосування для обчислення пенсії, починаючи з 01.07.2022, грошового забезпечення для перерахунку пенсії розрахованого до посадового окладу 7330 грн, що з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення складає загальну суму 25469,75 грн, замість чинного на час виконання рішення від 15 листопада 2022 року розміру грошового забезпечення розрахованого до посадового окладу 9820 грн, що з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення складає загальну суму 34115 грн, то зміна розміру грошового забезпечення Позивача не була предметом спору у даній адміністративній справі, а тому підстави для визнання протиправними дій Відповідача в цій частині також відсутні.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, обов`язковість судового рішення є однією із основних засад судочинства.
Статтею 129-1 Конституції України  встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Частинами 2, 4 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»  встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Аналогічні положення містить КАС України, зокрема, нормами ст. 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
У Рішенні від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 (справа щодо офіційного тлумачення положень п. 2 ч. 2 ст. 17, п. 8 ч. 1 ст. 26, ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження») Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист (абзац 5 п.п. 2.1 п. 2 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013); набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (підпункт 2.4 мотивувальної частини Рішення від 23 листопада 2018 року № 10-р/2018); невід`ємною складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від                13 грудня 2012 р. № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня                2012 року № 11-рп/2012).
Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).
Конституційний Суд України наголосив, що визначений у законі порядок забезпечення державою виконання судового рішення має відповідати принципам верховенства права та справедливості, гарантувати конституційне право на судовий захист; невиконання державою позитивного обов`язку щодо забезпечення функціонування запроваджуваної нею системи виконання судових рішень призводить до обмеження конституційного права на судовий захист та нівелює його сутність.
Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава і її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України», заява № 60750/00; пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України», заява № 6318/03; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia», заява               № 30779/04; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», заява № 40450/04).
На підставі аналізу ст. ст. 3, 8, ч. ч. 1, 2 ст. 55, ст. 129, ч. ч. 1, 2 ст. 129-1 Конституції України у їх системному зв`язку, Конституційний Суд України у Рішенні від 15 травня           2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.
Європейський суд з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.
Відтак, з часу набрання рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року в адміністративній справі № 620/7108/22 законної сили Відповідач мав вчинити дії, спрямовані на реальне виконання вказаного судового рішення.
Як зазначено вище, Відповідачем на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року Позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.07.2019, з урахуванням підвищення до пенсії, що передбачено статтею 13 Закону України від 22.10.1993 № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що встановлено Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.
Відповідно до наявних в матеріалах справи перерахунків пенсії Позивача (а.с. 160-161), Відповідачем 03 січня 2023 року здійснено перерахунок пенсії, віповідно до якої:
- з 01.07.2019 підсумок пенсії (з надбавками) - 26145,35 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії - 26145,35 грн;
- з 01.12.2019 підсумок пенсії (з надбавками) - 26174,95 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії - 26145,35 грн;
- з 01.02.2020 підсумок пенсії (з надбавками) - 34820,20 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії - 34820,20 грн;
Позивач в апеляційній скарзі зазначив, що Відповідач, всупереч резолютивної частини рішення від 15 листопада 2022 року, здійснив перерахунок пенсії з урахуванням підвищення до пенсії внаслідок збільшення розміру прожиткового мінімуму (за виключенням перерахунку з 01.07.2019) з обмеженням розміру пенсії призначеної до виплати з 01.12.2019 розміром 26145,35 грн і застосував розмір грошового забезпечення для обчислення основного розміру пенсії, розрахованого до посадового окладу у розмірі               7330 грн., що є меншим ніж при здійснення перерахунку пенсії з 01.07.2020 по 01.12.2021, де грошове забезпечення розраховано до посадового окладу у розмірі 9820 грн.
Проте, Відповідачем на виконання оскаржуваного рішення суду від 15 листопада  2022 року, яке прийнято на підставі рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року у справі № 620/5169/21, здійснено перерахунок пенсії Позивача на підставі довідки від 05.04.2021 № ФЧ55183 про розмір грошового забезпечення, складеної ІНФОРМАЦІЯ_1, в якій розмір посадового окладу визначено в розмірі 7330,00 грн.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 травня 2022 року у справі № 620/18269/21, зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2020 на підставі оновленої довідки від 27.10.2021 № ФЧ555183 про розмір грошового забезпечення, складеної ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 29.01.2020, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.10.2021 № ФЧ555183      (а.с. 122), про розмір грошового забезпечення, встановленого за відповідною посадою Начальника військового представництва Міністерства оборони, яку Позивач займав на день відрядження до ПГЗ-НКАУ 27 листопада 2003 року, станом на 29.01.2020, для проведення з 01.02.2020 перерахунку основного розміру пенсії (постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року та рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року у справі № 620/3930/21), розмір грошового забезпечення Позивача складається з: посадового окладу - 9820,00 грн, окладу за військовим званням - 1980,00 грн, надбавки за вислугу років 50% - 5900,00 грн, надбавки за особливості проходження служби 65% - 11505,00 грн, надбавки за роботу з таємними документами (по формі 2-15%) - 1473,00 грн, премії 35% - 3437,00 грн.
Таким чином Відповідачем з 01.02.2020 здійснено перерахунок пенсії Позивача на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 травня                2022 року у справі № 620/18269/21.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання протиправними дій Відповідача в частині вимог Позивача щодо протиправного визначення періоду з 01.07.2019 року по 01.02.2020 для встановлення доплати на виконання рішення суду від 15 листопада 2022 року, та щодо застосування для обчислення пенсії, починаючи з 01.07.2019 грошового забезпечення для перерахунку пенсії розрахованого до посадового окладу 7330 грн, що з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення складає загальну суму 25469,75 грн, замість чинного на час виконання рішення від 15 листопада 2022 року розміру грошового забезпечення розрахованого до посадового окладу 9820 грн, що з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення складає загальну суму 34115 грн, оскільки вказаний період та зміна розміру грошового забезпечення Позивача не були предметом спору у даній адміністративній справі.
Також, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання протиправними дій Відповідача в частині вимог Позивача щодо протиправного обчислення розміру призначеної до виплати пенсії (за виключенням з 01.07.2019) без урахування збільшення розміру підвищення до пенсії, згідно із збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленим за Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, оскільки згідно наданих до справи розрахунків пенсії, Позивачу здійснювався перерахунок пенсії з підвищенням надбавки як особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни у зв`язку із збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленим за Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, з чим погоджується колегія суддів.
Щодо протиправної бездіяльності щодо не складання та не направлення за належністю платіжних відомостей щодо виплати у перерахованому розмірі пенсії та доплати, що склались на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від          15 листопада 2022 року у справі № 620/7108/22, колегія суддів зазначає, що Відповідачем, ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції, не надано доказу вчинення будь-яких дій, спрямованих на виплату Позивачу заборгованості пенсії, яка виникла після її перерахунку на виконання рішення суду у даній адміністративній справі.
Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції, Відповідач на виконання рішення суду від 15 листопада 2022 року у справі № 620/7108/22 з 01.07.2019 здійснив Позивачу нарахування пенсії без обмеження максимальним розміром, проте з 01.12.2019 під час наступних підвищень надбавки як особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни до виплати розмір пенсії визначений з обмеженням максимальним розміром.
Вказане призвело до неналежного виконання Відповідачем рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року у справі № 620/7108/22 в частині перерахунку та виплати Позивачу пенсії з 01.12.2019 без обмеження максимального розміру та, як наслідок, порушення Відповідачем норм Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших нормативно-правових актів в частині обов`язковості виконання судового рішення.
За приписами частини 1 статті 383 КАС України особа, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - Відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав Позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Відповідно до частини 6 статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - Відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-Позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення заяви Позивача частково шляхом визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - Відповідачем на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року у справі               № 620/7108/22 які полягають в неналежному виконанні Відповідачем судового рішення в частині здійснення ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії з 01.12.2019 без обмеження максимального розміру пенсії, та постановлення окремої ухвали в порядку, передбаченому статтею 249 Кодексу адміністративного судочинства України, копію якої направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Пенсійного фонду України для вжиття заходів щодо усунення причин та умов неналежного виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 листопада          2022 року у справі № 620/7108/22.
Колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції визнав протиправними дії, вчинені Відповідачем на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року у справі № 620/7108/22 які полягають в неналежному виконанні останнім судового рішення в частині здійснення ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії з 01.12.2019 та з 01.07.2020 без обмеження максимального розміру пенсії.
Проте, оскільки Відповідачем з 01.02.2020 здійснено перерахунок пенсії Позивача на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 травня               2022 року у справі № 620/18269/21, період з 01.07.2020 не є предметом спору у даній адміністративній справі, у зв`язку з чим суд першої інстанції помилково задовольнив вимоги Позивача у вказаній частині.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, змінити резолютивну частину ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 березня 2023 року, виклавши абзац другий резолютивної частини ухвали у такій редакції: «Визнати протиправними дії, вчинені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року у справі № 620/7108/22, які полягають в неналежному виконанні Відповідачем судового рішення в частині здійснення ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії з 01.12.2019 по 01.02.2020 без обмеження максимального розміру пенсії.». В решті ухвалу суду залишити без змін.
Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Положеннями ст. 242 КАС України  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглянувши доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено при неповному з`ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції зміні в резолютивній частині, в решті судове рішення - без змін.
Частиною 2 статті 328 КАС України визначено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, на які можуть бути подані касаційні скарги після їх перегляду в апеляційному порядку.
Відповідно до частини 2 ст. 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Пунктами 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини 1 статті 294 КАС України визначено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: 3) повернення заяви позивачеві (заявникові); 4) відмови у відкритті провадження у справі; 12) залишення позову (заяви) без розгляду; 13) закриття провадження у справі; 17) відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; 20) заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.
Таким чином, зазначеними вище нормами КАС України не передбачено можливість оскарження у касаційному порядку окремої ухвали суду першої інстанції, постановленої відповідно до частини 6 статті 383 КАС України після перегляду її в апеляційному порядку.
Керуючись ст.ст. 229, 241, 242, 243, 249, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 383 КАС України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 березня 2023 року - змінити виклавши другий абзац резолютивної частини в такій редакції:
«Визнати протиправними дії, вчинені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року у справі № 620/7108/22, які полягають в неналежному виконанні відповідачем судового рішення в частині здійснення ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії з 01.12.2019 по 01.02.2020 без обмеження максимального розміру пенсії.».
В іншій частині ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від                   24 березня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя:                                                                     В.П. Мельничук

                     Судді:                                                                      І.О. Лічевецький 

                                                                                                                  О.М. Оксененко

Повний текст складено 18.05.2023 року.