ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 33/821/261/23 Справа № 712/9522/22 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП   	Головуючий у І інстанції Бащенко С.М. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ   

21 червня 2023 року                                                                                               м. Черкаси   

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., за участю захисниці Мельниченко А.М. та правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Соснівського райсуду м. Черкаси від 30.03.2023 р., якою ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у х. 
                                                               Бураківський Кореновського р-ну 
       Краснодарського краю РФ, 
       громадянин України, має повну
       вищу освіту, розлучений, не працює,
       проживає 
АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір в розмірі 536,8 грн., - 

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 4.11.2023 р. о 15:50 год. в м. Черкаси по вул. Ложешнікова, 1 ОСОБА_1 керував автомобілем Daewoo Nubira р/номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей, млява мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, у лікаря нарколога в «ЧОНД» відмовився, висновок № 671 від 4.11.2022 р., чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності події та складу адмінправопорушення. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що при постановленні рішення судом не враховано того, що він погодився пройти освідування, приїхав до ЧОНД, факт фізіологічної неспроможності здати сечу на аналіз не спростовується і не оспорюються, але здати інші аналізи для перебування в стані наркотичного сп`яніння лікарем не було запропоновано. Суд не дав оцінки порушенням вимог законодавства працівниками поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння та складанні протоколу про адмінправопорушення, оскільки було порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під дією лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Заслухавши доповідь судді, захисницю Мельниченко А.М. та ОСОБА_1, які підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити її по викладеним в ній доводам, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. 
Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 
1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 
2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 
3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 
4) змінити постанову.
Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст. ст. 254-256 КУпАП.
Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що 4.11.2023 р. о 15:50 год. в м. Черкаси по вул. Ложешнікова, 1 ОСОБА_1 керував автомобілем Daewoo Nubira р/номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей, млява мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога в КНП «ЧОНД» відмовився, висновок № 671 від 4.11.2022 р., чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 1  ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи та які були досліджені судом першої інстанції.
Суд першої інстанції ретельно дослідив матеріали справи, які надійшли від поліції та дійшов до висновку, що під час складання протоколу та проведення відеозапису скоєного ОСОБА_1 правопорушення не було допущено порушень вимог нормативних актів. З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення підтверджується даними протоколу про адмінправопорушення серії ААБ № 048707 від 4.11.2022 р.; висновком № 671 від 4.11.2022 р. про відмову від проходження від медогляду; рапортом інспектора поліції; витягом з ІПНП; довідкою облікових даних.
При оцінці наданого поліцейськими відеозапису, суд звернув увагу на те, що відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18. 12. 2018 р. № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).
Із відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 разом з працівниками поліції прибули до КЗ «ЧОНД» о 16:16 год. О 16 :21 год. лікар повідомив ОСОБА_1 про необхідність здати сечу на виявлення змісту наркотичної речовини. О 16:22 год. лікар повідомив, що надається одна година часу, після спливу якої необхідно здати сечу на аналіз. Медичний огляд ОСОБА_1 лікарем розпочався о 16:27 год., після чого о 16:31 год. ОСОБА_1 повторно роз`яснено, що надається одна година часу, протягом якої він може вживати воду, після спливу якої необхідно здати сечу на аналіз. О 17:31 год. ОСОБА_1 повідомив, що у нього не вийшло здати сечу на дослідження, в зв`язку з відсутністю фізіологічної потреби, після чого лікар повідомив, що ОСОБА_1 більшу частину огляду пройшов, але оскільки медогляд є цілісною процедурою і складається із 26 пунктів і більше, не проходження одного із пунктів вважається як відмова від проходження медогляду.
Суд обґрунтовано зауважив, що ОСОБА_1  ухилився від проходження огляду, оскільки не здав сечу для проведення аналізу. Дані обставини також встановлені у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння № 671 від 4.11.2022 р.
Стосовно доводів апеляції про те, що в матеріалах провадження відсутні докази його перебування в стані сп`яніння, про фізичну не змогу здати сечу на аналіз, то апеляційний суд виходить з того, що відповідно до вимог ст. ст. 130 та 266 КУпАП працівникам поліції цілком достатньо встановити (побачити, почути) наявність у водія ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння (а вони вказані у протоколі про адмінправопорушення та відповідають тим, які перелічені в Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 9.11.2015 р. № 1452/735) та на цій підставі провести огляд водія на стан сп`яніння. Водій за наявності таких обставин зобов`язаний пройти огляд, цей обов`язок покладений на нього п. 2.5 ПДР України. Обов`язки водія транспортного засобу, суб`єкта правовідносин - це юридично закріплена в нормативно-правових актах міра належної та необхідної суспільно-правової поведінки, яка полягає в необхідності здійснення дій активного або пасивного характеру. Ніякі обставини чи причини не звільняють водія від проходження такого огляду, водій повинен виконати всі дії для його повного та беззаперечного виконання всіх вимог лікаря, відмова від проходження огляду має наслідком адмінвідповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. За таких обставин докази перебування в стані сп`яніння для правильного розгляду справи не потрібні.
Допитаний апеляційним судом свідок ОСОБА_2 , який проводив огляд ОСОБА_1 в КНП «ЧОНД», повідомив, що під час проведення огляду ОСОБА_1 надавався достатній час для здачі біологічного зразка у вигляді сечі, йому пропонувалося вода, але на протязі більше чим години ОСОБА_1 не зробив цього. Він дійшов висновку, що ОСОБА_1 умисно це зробив, а тому у висновку вказав «відмова від медогляду», тому що ОСОБА_1 не виконав всі дії, які встановлені у акті медогляду.
Невизнання ОСОБА_1 своєї вини, суд першої інстанції правильно визнав як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки обставини викладені в апеляційній скарзі, не спростовують факт відмови останнього пройти огляд на стан сп`яніння та не звільняють його від відповідальності за скоєне. 
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо нього у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права, є необґрунтованими та спростовуються даними відеозапису.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим по-годились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, оскільки проходження такого огляду є обов`язком водія.
Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рі-шення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для то-го, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 9.07.1997 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, вико-ристаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20.05.2010 р.).
Доводи апеляційної скарги про допущені порушення в процесі провадження у цій справі не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що порушень закону, які б тягли скасування чи зміну постанови допущено не було. Матеріали справи містять докази доведеності події адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та вини ОСОБА_1 у його вчиненні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Соснівського райсуду м. Черкаси від 30.03.2023 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є ос-таточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                        Белах А.В.