ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/379/23 Справа № 932/12160/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кудрявцева Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В. 
за участю секретаря Попенко Ю.К. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 — адвоката Роговської Алли Олександрівни на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю науково виробниче об`єднання “Міжнародний медичний центр” про встановлення факту перебування в трудових відносинах, зобов`язання внести записи у трудову книжку, зобов`язання видати трудову книжку, стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2020 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр” про встановлення факту перебування в трудових відносинах, зобов`язання внести записи у трудову книжку, зобов`язання видати трудову книжку, стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що вона 01 листопада 2014 року написала заяву про прийняття на роботу до ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр” на посаду керівника підрозділу підприємства, який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. О.Гончара, буд. 2, прим. 11. В цей же день директор ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр” Доровських А.В. повідомив її про прийняття її на роботу, у зв`язку з чим вона передала йому трудову книжку. З цього моменту вона приступила до виконання своїх трудових обов`язків, а саме: контроль та організація робочого процесу; отримання та відправлення фітопрепаратів; забезпечення навчання та підвищення кваліфікації персоналу; укладання необхідних договорів, ведення переговорів з контрагентами; керування поточною діяльністю філії; рекламування діяльності підприємства (укладення договорів на рекламу в газетах, на телебаченні); підготовка звітів про діяльність. Вона щодня ходила на роботу згідно встановленого графіку, виконувала свої трудові обов`язки, отримувала та відправляла продукцію, організовувала роботу колективу та роботу з контрагентами. Факт перебування у трудових відносинах з відповідачем може бути підтверджений показами свідків, які працювали разом з нею: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , листом директора ТОВ “Проф-інвест 20022 ОСОБА_5 ; копією договору № Д_22876 від 05 квітня 2016 року, укладеного між ТОВ “2ГИС-Дніпро” та ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр” на надання послуг з розміщення реклами в Електронному ЗМІ. З моменту прийняття на роботу вона отримувала заробітну плату в розмірі 5000 грн. щомісяця. Оскільки головний офіс знаходився у м. Києві, вона надала довіреність працівнику ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр” Кот Є.М. на отримання її заробітної плати, кожного місяця він передавав їй ці кошти, але за липень 2017 року та серпень 2017 року вона грошей не отримала. Крім того, за весь час роботи з 01 листопада 2014 року по 31 серпня 2017 року вона жодного разу не була у відпустці, компенсацію за невикористану відпустку не отримувала. На неодноразові звернення з листами від 26 листопада 2018 року та 10 січня 2019 року до керівництва підприємства щодо проведення розрахунку, видачу трудової книжки відповідей, вона не отримувала. За цей час не змогла працевлаштуватись з причини відсутності трудової книжки. Вона не мала коштів, щоб знайти фахівця з правової допомоги з метою захисту свого порушеного права. Позивач зазначає, що перед поданням позовної заяви з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування вона дізналась, що відповідні відрахування з заробітної плати підприємством не здійснювались. Отже, можна зробити висновок, що відповідач трудові відносини з нею не оформлював, необхідні відрахування з заробітної плати не проводив, таким чином, необхідним є встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: її перебування у трудових відносинах з відповідачем. Для підтвердження цієї інформації до органів Пенсійного фонду України та Державної податкової служби України були зроблені адвокатські запити з метою отримання інформації щодо відрахувань з її заробітної плати, проте на момент подання позовної заяви відповіді ще не отримані. Позивачка стверджує, що трудовий договір з нею підприємство не оформило, таким чином, вважає, що їй повинна бути нарахована та виплачена заробітна плата у розмірі, не нижче середньої заробітної плати за відповідним видом економічної діяльності у регіоні у відповідному періоді без урахування фактично виплаченої заробітної плати. Вказує, що середня заробітна плата, яка має бути виплачена їй за період з 01 листопада 2014 року по 01 вересня 2017 року, складає 164545 грн. Крім того, за період роботи їй не надавалась щорічна відпустка, грошову компенсацію за невикористану відпустку вона також не отримувала, тому вважає, що з відповідача підлягає стягненню також компенсація за невикористану відпустку за вказаний період роботи, розмір якої складає 14 317 грн. 30 коп. (74 534 грн. 16 коп. (нарахована заробітна плата за період роботи) : 354 дн. = 210 грн. 55 коп. (середньоденна заробітна плата); 210 грн. 55 коп. х 68 дн. (кількість днів компенсації) = 14 317 грн. 30 коп.). На підставі викладеного  ОСОБА_1  просила суд  встановити факт трудових відносин між нею та ТОВ НВО  “Міжнародний медичний центр”  та роботи на посаді керівника підрозділу в період з 01 листопада 2014 року до 31 серпня 2017 року включно; зобов`язати ТОВ НВО  “Міжнародний медичний центр” внести до її трудової книжки запис про прийняття на роботу на посаду керівника підрозділу з 01 листопада 2014 року та запис про звільнення з посади за власним бажанням з 31 серпня 2017 року; зобов`язати ТОВ НВО  “Міжнародний медичний центр” видати їй трудову книжку; стягнути з ТОВ НВО  “Міжнародний медичний центр” на її користь заборгованість з виплати заробітної плати за період з 01 листопада 2014 року по 31 серпня 2017 року у розмірі 164 545 грн. та компенсацію за невикористану відпустку за період з 01 листопада 2014 року по 01 вересня 2017 року у розмірі 14 317 грн. 30 коп.
       Рішенням  Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2022 року відмовлено у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1  до ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр” про встановлення факту перебування в трудових відносинах, зобов`язання внести записи у трудову книжку,  зобов`язання видати трудову книжку, стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку.
       Додатковим рішенням  Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 квітня 2022 року доповнено рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2022 року, ухвалене у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1  до ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр” про встановлення факту перебування в трудових відносинах, зобов`язання внести записи у трудову книжку,  зобов`язання видати трудову книжку, стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку. Судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4700 грн., понесені відповідачем - ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр” , ЄДРПОУ 37219340, у зв`язку з розглядом цивільної справи за позовом  ОСОБА_1  до ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр” про встановлення факту перебування в трудових відносинах, зобов`язання внести записи у трудову книжку,  зобов`язання видати трудову книжку, стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (т.2 а.с.11, 12).
В апеляційній скарзі представник позивача  ОСОБА_1  — адвокат Роговська А.О. просить рішення суду від 12 квітня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог  ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Відповідно до статті 21 КЗпП України трудовий договір – це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
       Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.
       Трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва.
       Відповідно до частини третьої статті 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
       Разом з тим, цивільно-правовий договір – це угода між організацією (підприємством, установою тощо) і громадянином на виконання останнім певної роботи (а саме: договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання (отримання) певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.
       Згідно зі статтею 626 ЦК України цивільно-правовий договір є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
       Частиною першою статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
       Згідно зі статтею 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
       Основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.
       Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.
       З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір – це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється.
       Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.
       Однією з ознак трудових відносин є періодичність (два і більше разів) надання особі винагороди у грошовій або натуральній формі за роботу, виконувану в інтересах іншої особи. Тобто оплата здійснюється не одноразово при отриманні кінцевого індивідуально-визначеного результату, а носить системний характер за послуги (роботи), наданні в процесі виконання конкретної трудової функції.
       У справі встановлено, ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр”, код ЄДРПОУ юридичної особи: 37219340, зареєстровано у Дарницькій районній в місті Києві державній адміністрації, з видом діяльності: загальна медична практика (основний); виробництво основних фармацевтичних продуктів; виробництво фармацевтичних препаратів і матеріалів; діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; оптова торгівля фармацевтичними товарами; роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах (т.1 а.с.128-131).
       Відповідно до Статуту ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр”, код ЄДРПОУ юридичної особи: 37219340, товариство є юридичною особою за законодавством України, має відокремлене майно, самостійний баланс, поточні та інші рахунки в банках, має печатку зі своїм найменуванням та символікою, бланки зі своїм найменуванням (т.1 а.с.139-155).         Засновником ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр” та його директором є ОСОБА_6 .
       Із змісту Розділу ІІ Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр”, затверджених директором Товариства, вбачається, що працівники Товариства реалізують право на працю шляхом укладання трудового договору про працю в медичному закладі.
       При прийомі на роботу адміністрація повинна вимагати від працівника, що поступає на роботу: пред`явлення трудової книжки, оформленої в установленому порядку, а якщо особа поступає на роботу вперше – довідку про останнє заняття, видану за місцем проживання, а звільнені з лав Збройних Сил України пред`являють адміністрації військовий квиток. Пред`явлення паспорта у відповідності із законодавством про паспорти. Прийом на роботу без пред`явлення указаних документів не допускається. При прийомі на роботу, яка потребує спеціальних знань, адміністрація медичного закладу має право вимагати від працівників пред`явлення диплому чи іншого документу про отримання освіти чи професійної підготовки.
       Прийом на роботу оформляється наказом адміністрації медичного центру, що оголошується працівнику під розпис. В наказі повинно бути вказано найменування посади у відповідності з штатним розписом і умовами праці.
       При прийнятті на роботу чи переведенні його на іншу роботу адміністрація зобов`язана: ознайомити працівника з роботою, умовами праці і оплатою праці, правами і обов`язками; ознайомити його з правилами внутрішнього розпорядку і колективним договором, діючим в поліклініці; провести інструктаж з техніки безпеки, виробничої санітарії, протипожежної охорони і іншими правилами з охорони праці. На всіх працівників, що працюють, ведуться трудові книжки в установленому чинним законодавством порядку.
       Розірвання трудового договору проводиться у відповідності з чинним законодавством. В день звільнення адміністрація зобов`язана видати працівнику його трудову книжку з занесенням в неї запису про звільнення, і провести з ним розрахунок. Записи про причини звільнення в трудову книжку повинні проводитись в точній відповідності з формульовками чинного законодавства і його статті, пункту; днем звільнення вважається останній день роботи.
       Розділом ІІІ Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Товариства передбачено, що обов`язки, що виконує кожний працівник зі своєї спеціальності, кваліфікації чи посади, визначаються, виходячи із професійних обов`язків працівників, передбачені положеннями, посадовими інструкціями, технічними правилами і іншими документами, що затверджені в установленому порядку.
       В розділі Розділі V Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників зазначено, що тривалість роботи медичного центру встановлюється у відповідності з порядком, що встановлений органами охорони здоров`я; тривалість роботи щодня, крім (суботи, неділі) з 9.00 до 21.00, в суботу та неділю з 9.00 до 18.00.
       Як вбачається із вказаного Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження юридичної особи - ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр” зареєстровано за адресою: м. Київ, вулиця Бориспільська, буд. 30 (т.1 а.с.128-131).
       Встановлено, що за адресою м. Дніпро, вул. О.Гончара, буд. 2, прим. 11, у період, що розглядається, в орендованому приміщенні знаходився лікувально-діагностичний кабінет ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр” - Клініка інтегративної медицини “СмартМед”. Відповідно до Витягу з відомостей бази даних з Ліцензійного реєстру МОЗ з медичної практики ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр”, ідентифікаційний код: 37219340, одним з місцем провадження діяльності Товариства є адреса: Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ (наразі м. Дніпро), вул. О.Гончара, буд.2, прим.11, за спеціальністю: народна та нетрадиційна медицина, терапія, гастроентерологія, неврологія, педіатрія, фізіотерапія, організація і управління охороною здоров`я (т.1 а.с.185, 186).
       Позивач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , у період часу з 2013 року до 2017 року в установленому законом порядку зареєстрована як фізична особа-підприємець; відповідно до копій Податкових декларацій про майновий стан і доходи у ФОП ОСОБА_1 у 2013 року, 2014 року, 2015 року, 2016 року, 2017 року інформація про доходи відсутня (т.1 а.с.169-174, 184, 187, 188).
       З Індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України на ім`я ОСОБА_1 , наданих Головним управлінням пенсійного фонду України у Київській області від 16 грудня 2020 року, вбачається, що індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 за період з 2014 по 2017 роки (щодо суми заробітку, кількість днів трудових або цивільно-правових відносин) ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр” код ЄДРПОУ 37219340, до Пенсійного фонду України не подавалися (т.1 а.с.43-48).
       Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що вона 01 листопада 2014 року написала заяву про прийняття на роботу до ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр” на посаду керівника підрозділу цього підприємства, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .         Зазначала, що в цей же день директор ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр” Доровських А.В. повідомив її про прийняття на роботу, у зв`язку з чим вона передала йому трудову книжку. З цього моменту вона приступила до виконання своїх трудових обов`язків, а саме: контроль та організація робочого процесу; отримання та відправлення фітопрепаратів; забезпечення навчання та підвищення кваліфікації персоналу; укладання необхідних договорів, ведення переговорів з контрагентами; керування поточною діяльністю філії; рекламування діяльності підприємства (укладення договорів на рекламу в газетах, на телебаченні); підготовка звітів про діяльність.         Позивач вказувала, що вона щодня ходила на роботу згідно встановленого графіку, виконувала свої трудові обов`язки, отримувала та відправляла продукцію, організовувала роботу колективу та роботу з контрагентами. 
       У судовому засіданні в апеляційному суді ОСОБА_1 пояснила, що з 01 листопада 2014 року вона приступила до виконання своїх трудових обов`язків, а саме: контроль та організація робочого процесу; отримання та відправлення фітопрепаратів; забезпечення навчання та підвищення кваліфікації персоналу; укладання необхідних договорів, ведення переговорів з контрагентами; керування поточною діяльністю філії; рекламування діяльності підприємства (укладення договорів на рекламу в газетах, на телебаченні); підготовка звітів про діяльність. Її робоче місце знаходилося за адресою м. Дніпро, вул. О.Гончара, буд. 2, прим. 11. Позивач вказувала, що працювала на посаді керівника підрозділу ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр”. Зазначила, що вона щодня ходила на роботу згідно встановленого графіку, виконувала свої трудові обов`язки, отримувала та відправляла продукцію, організовувала роботу колективу та роботу з контрагентами. За свою роботу отримувала заробітну плату у розмірі 5000 грн. від працівника ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр” та кожного місяця він передавав їй ці кошти.
       Позивач зазнала, що з моменту прийняття на роботу вона отримувала заробітну плату в розмірі 5000 грн. щомісяця, але за липень 2017 року та серпень 2017 року вона грошей не отримала. Стверджує, що за весь час роботи з 01 листопада 2014 року по 31 серпня 2017 року вона жодного разу не була у відпустці, компенсацію за невикористану відпустку не отримувала. 
       26 листопада 2018 року та 10 січня 2019 року позивач ОСОБА_1 зверталася до керівництва ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр” з листами щодо проведення розрахунку, видачу трудової книжки, однак відповідей, вона не отримувала (т.1 а.с.6-11).
       Як вбачається з довідки директора ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр” Доровських А.В. від 02 листопада 2021 року вих. № 247, в період з 01 січня 2014 року по 31 жовтня 2021 року за штатним розписом у відокремленому відділенні (лікувально-діагностичний кабінет) в м. Дніпро ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр” посади директора відділення не було передбачено і не вводилась. Адміністративне управління відокремленим відділенням без створення окремої юридичної особи здійснюється керівництвом ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр” в м. Києві, управління медичною частиною забезпечується лікарем народної і нетрадиційної медицини Ламаш Т.Б. (т.1 а.с.231).
       Позивач ОСОБА_1 надала суду копію договору № Д_22876 від 05 квітня 2016 року, укладеного між ТОВ “2ГИС-Дніпро” та ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр” на надання послуг з розміщення реклами в Електронному ЗМІ, з копією Бланка замовлення до цього договору, який підписано від імені ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр” позивачем  - ОСОБА_1 (т.1 а.с.13, 14).
       Однак, наданий позивачем договір № Д_22876 від 05 квітня 2016 року з Бланком замовлення до договору є неналежним доказом у справі, оскільки цей договір укладено та разом з Бланком підписано від імені директора ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр” Стеценко Л.О., в той час як відповідно до Статуту цього Товариства та Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб директором Товариства є ОСОБА_7 , яким Статутом Товариства надано право на підпис фінансових документів, представлення товариства у всіх установах та підприємствах. Доказів того, що директор ОСОБА_7 у порядку, визначеному Статутом, уповноважив ОСОБА_1 на підписання цього договору, матеріали справи не містять. Крім того, вказаний договір не завірений відповідною печаткою ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр”.
       Відповідно до наданої позивачем копії листа від 30 липня 2020 року вбачається, що директору ТОВ “Проф-інвест 2002” ОСОБА_5 відомо, що в договорі оренди приміщення, укладеному між зазначеним Товариством та ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр”, директором цього Товариства зазначений ОСОБА_7 , який у 2014 році представив йому ОСОБА_1 - як керівника підрозділу цього Товариства (т.1 а.с.15).
       Слід зазначити, вказаний лист не є належним доказом підтвердження перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр” з урахуванням положень трудового законодавства України щодо ознак трудового договору.
       Також, не є належними доказами у справі Гарантійні листи ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр” від 07 квітня 2017 року, в яких Товариство бере на себе гарантійні зобов`язання у відносинах з ТОВ “Яндекс Україна” в рамках відплатного надання Яндексом рекламодавцю рекламних послуг з з розміщення реклами в мережі Інтернет, оскільки цими Гарантійними листами ніяким чином не підтверджується перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем, в тому числі у зазначений нею період, а їх наявність на руках у позивачки не є належним доказом укладання нею з відповідачем трудового договору у зазначений в позові період (т.1 а.с.101-104).
       Надані позивачем публікація рекламного оголошення на сайті doc.ua, а також листування електронною поштою з менеджером по роботі з регіональними партнерами даного сайту ОСОБА_8 від 02 вересня 2016 року з проханням надати реєстраційні документи, листування електронною поштою з аккаунт-менеджером Doc.ua ОСОБА_9 із зазначенням сум оплати за послуги за червень, травень 2016 року та копія квитанції про оплату; чек № 01/02 від 01 лютого 2016 року на суму 2880 грн. та гарантійний лист на надання послуг реклами клініки “СмартМед” та медіаплан; а також надані фотокартки не не підтверджують перебування позивачки у трудових відносинах з відповідачем, враховуючи положення трудового законодавства України щодо необхідності наявності вищенаведених ознак трудового договору (т.1 а.с.175-183). 
       З чеку № 01/02 від 01 лютого 2016 року на суму 2880 грн. вбачається, що він виписаний підприємцем ОСОБА_10 на ім`я ОСОБА_11 за виготовлення реклами на радіо, однак не вбачається, що цей чек стосується здійснення господарської діяльності саме клінікою “СмартМед” або ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр” і чи була ОСОБА_1 уповноважена у передбачений Статутом цього Товариства спосіб на здійснення даної бухгалтерської операції від його імені, доказів не надано (т.1 а.с.182).
       З наданої поштової квитанції “Нової пошти” від 07 вересня 2016 року вбачається, відправка документів на ім`я ОСОБА_8 приватною особою ОСОБА_1 , а не працівником відповідача; з квитанції ПриватБанка від 26 серпня 2016 року вбачається переказ грошових коштів в сумі 353 грн. 76 коп. платником ОСОБА_12 , що також не є підтвердженням перебування позивачки в трудових відносинах з відповідачем (т.1 а.с.178).
       З наявних у матеріалах справи ксерокопій примірників газети “Лица” №13(1193) від 30 березня 2016 року, № 36(1216) від 07 вересня 2016 року, № 8(1240) від 22 лютого 2017 року вбачається, що автором статей, в яких викладені послуги, які надає Клініка інтегративної медицини “СмартМед”, є ОСОБА_13 , проте зі змісту цих публікацій не вбачається на якій правовій підставі ОСОБА_1 виступила автором цих статей, докази того, що вони написані нею в зв`язку з перебуванням в трудових відносинах за трудовим договором з відповідачем позивачем суду не надано (т.1 а.с.165-168).
       На підтвердження отримання у відповідача заробітної плати за трудовим договором позивачем суду надано копію Довіреності, виконаної у простій письмовій формі, на отримання заробітної плати від 01 листопада 2014 року, складеної ОСОБА_1 на імя ОСОБА_14 , в якій вона доручає йому отримувати в касі ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр” належну їй заробітну плату протягом року, починаючи з 01 листопада 2014 року, розписуватися за неї та здійснювати всі дії, пов`язані з виконанням цього доручення. Як зазначено в тексті довіреності, ця довіреність видана без права передачі на один рік з 01 листопада 2014 року до 01 листопада 2015 року (т.1 а.с.16).
       Вказана довіреність не є належним доказом у справі, оскільки ця довіреність на одержання заробітної плати не посвідчена в порядку, передбаченому ч.4 ст. 245 ЦК України, та відсутні докази того, що саме цей примірник довіреності дійсно видавався позивачем ОСОБА_14 для отримання заробітної плати, зважаючи на те, що відповідно до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління НБУ від 15 грудня 2004 року №637, довіреність на отримання зарплати залишається у касира і додається до платіжної відомості чи ВКО (п. 3.6 Положення №637). 
       Крім того, позивачем не надано доказів того, яким чином вона отримувала від відповідача заробітну плату в період після 02 листопада 2015 року і до вказаної неї дати звільнення 31 серпня 2017 року.
       Як вбачається з Акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю, № ОМС-ДН 55511/2093/АВ від 23 вересня 2020 року, складеного за зверненням позивачки Інспекцією з питань праці та зайнятості населення Дніпровської міської ради, за результатами перевірки діяльності ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр”, встановлено, що з 01 листопада 2014 року по 10 вересня 2020 року у відповідача в м. Дніпро працювали три особи, а саме: ОСОБА_15 , ОСОБА_2 та ОСОБА_16 ; трудові відносини з працівниками Товариства оформлюються наказом (розпорядженням) про прийом на роботу, повідомленням в орган ДФС (ДПС), записом в трудову книжку та за наявності заяви про звільнення, звільняються відповідним наказом. Відомості про трудові відносини з працівниками відповідача відображаються у звітах ЄСВ, які формуються та подаються підприємством до органів ДПС (ДФС), цивільно-правові угоди та акти виконаних робіт не укладались (т.1 а.с.74-80).
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Слід зазначити, позивачем не надано суду належних доказів, які б достовірно свідчили про наявність між нею та відповідачем укладеного трудового договору у вказаний нею період – з 01 листопада 2014 року по 31 серпня 2017 року включно та не надано жодних доказів її роботи на посаді керівника підрозділу відповідача у цей період часу.
       Позивачем не надано належних та допустимих доказів свого перебування з відповідачем саме у трудових відносинах у зазначений нею в позові період: з 01 листопада 2014 року по 31 серпня 2017 року та саме за трудовим договором, та не надано належних доказів, які б вказували на необхідні елементи наявності ознак трудових відносин з відповідачем, як то: вид роботи, тривалість робочого часу, порядок оплати, виконання певних посадових обов`язків.
       Позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, в який період вона працювала в ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр” на посаді керівника підрозділу, якого самого; не надано доказів того, що вона писала та передавала керівництву Товариства заяву про прийняття на роботу та передала свою трудову книжку; позивач не довела факту виконання нею трудових обов`язків з підпорядкуванням Правилам внутрішнього трудового розпорядку та з дотриманням затвердженим цими Правилами графіку роботи з визначенням робочого місця та виплатою заробітної плати за трудовим договором та в якому розмірі.
       Крім того, слід зазначити, позивачем не надано суду доказів того, що вона за своєю освітою, кваліфікацією, спеціальністю та досвідом роботи мала право виконувати вказані нею посадові обов`язки, та того, що вона мала повноваження на укладання будь-яких договорів від імені Товариства від його директора, що передбачено Статутом.
       Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення факт трудових відносин між нею та ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр” та її роботи на посаді керівника підрозділу в період з 01 листопада 2014 року до 31 серпня 2017 року включно.
       Також судом вірно відмовлено у задоволенні позовних вимог про зобов`язання ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр” внести до її трудової книжки запис про прийняття на роботу на посаду керівника підрозділу з 01 листопада 2014 року та запис про звільнення з посади за власним бажанням з 31 серпня 2017 року, оскільки судом встановлено факт відсутності трудових відносин між позивачем та відповідачем.
       Також, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що нею саме 01 листопада 2014 року, за вказаних нею у позові обставин, було передано директору ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр” її трудову книжку, тому судом обґрунтовано відмовлено у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр” видати їй трудову книжку.
       Враховуючи викладене, судом правильно відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з виплати заробітної плати за період з 01 листопада 2014 року по 31 серпня 2017 року у розмірі 164545 грн. та компенсації за невикористану відпустку за період з 01 листопада 2014 року по 01 вересня 2017 року у розмірі 14317 грн. 30 коп. 
       Стосовно строків позовної давності слід зазначити наступне.
       02 квітня 2021 року представник відповідача ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр” звернувся до суду першої інстанції із заявою про застосування строків позовної давності (т.1 а.с.81, 82).
       Слід зазначити, частиною першою статті 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення – в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.
       Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. 
       За правилами ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. При цьому відмовити в позові через пропуск без поважних причин строку звернення до суду можливо лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог при пропуску строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог. 
       Враховуючи, що позовні вимоги  ОСОБА_1 до ТОВ НВО “Міжнародний медичний центр” про встановлення факту перебування в трудових відносинах, зобов`язання внести записи у трудову книжку, зобов`язання видати трудову книжку, стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку є недоведеними належними та допустимими доказами, то не підлягають застосуванню строки позовної давності у цій справі.
Доводи апеляційної скарги щодо доведеності позовних вимог не підтверджуються належними доказами у справі.
Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними.
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.
Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
       На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:

       Апеляційну скаргу представника  позивача ОСОБА_1  — адвоката Роговської Алли Олександрівни – залишити без задоволення.
       Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2022 року — залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко 

Судді  Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова