ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/4758/22                                        Суддя (судді) першої інстанції: Шулежко В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року                                                                      м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого-судді                    Парінова А.Б.,
суддів:                              Беспалова О.О.,
                                                  Грибан І.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, 
В С Т А Н О В И Л А :
До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить:
-          визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 89% до 70 % від сум грошового забезпечення та обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність а також виплати у 2018 році лише 50 %, у 2019 році лише 75 % підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018;
-          зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 в розмірі 89% грошового забезпечення без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність згідно зі статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ та постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням 100 відсотків суми підвищення, визначеного станом на 01.03.2018, починаючи з 01.01.2018 з врахуванням проведених раніше виплат, здійснивши виплату невідкладно та однією сумою;
-          визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 перерахувати та виплатити пенсію в розмірі 89% грошового забезпечення на підставі довідки Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 11.11.2021 №14222, яка включає в себе наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад - 9020,00 грн; оклад за військовим званням - 1480,00 грн; надбавка за вислугу років (50 %) - 5250,00 грн; надбавка за особливості проходження служби (65 %) -10237,50 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (20 %) - 1804,00 грн; надбавка за шифрувальні роботи: стаж понад 5 років (20 %) - 1804,00 грн; премія (35 %) -3157,00 грн.;
-          зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 89% від суми грошового забезпечення на підставі довідки Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 11.11.2021 №14222, яка включає в себе наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад -9020,00 грн; оклад за військовим званням - 1480,00 грн; надбавка за вислугу років (50 %) - 5250,00 грн; надбавка за особливості проходження служби (65 %) - 10237,50 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (20 %) - 1804,00 грн; надбавка за шифрувальні роботи: стаж понад 5 років (20 %) - 1804,00 грн; премія (35 %) - 3157,00 грн, з урахуванням 100 відсотків суми підвищення без обмеження максимального розміру пенсії з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.04.2019.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час перерахунку пенсії позивача в березні-квітні 2018 року відповідач вчинив протиправні дії та зменшив основний розмір пенсії позивача у відсотках від грошового забезпечення з 89% до 70%, а також застосував обмеження максимального розміру пенсії. Також, на думку позивача, відповідач протиправно не виплачував позивачу 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, починаючи з 01.01.2018, натомість з 01.01.2018 по 31.12.2018 виплачував 50 %, з 01.01.2019 по 31.12.2019-75 %, і лише з 01.01.2020 виплачує 100 % суми підвищення пенсії. Крім того, відповідач вчинив протиправні дії, які полягають у відмові перерахувати та виплатити пенсію позивачу на підставі довідки про розмір грошового забезпечення Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 11.11.2021 №14222, починаючи з 01.04.2019, з урахуванням 100% підвищення до пенсії.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2022 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 89% до 70% від сум грошового забезпечення; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.01.2018 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб», у порядку і розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», виходячи із відсоткового значення розміру пенсії 89% сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії з 05.03.2019 по 03.09.2019 (включно) з урахуванням 100% суми підвищення пенсії; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018, без обмеження максимального розміру пенсії з 05.03.2019 по 03.09.2019 (включно), з урахуванням проведених раніше виплат; визнано протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 перерахувати та виплатити пенсію в розмірі 89% грошового забезпечення на підставі довідки Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 11.11.2021 №14222; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 01.04.2019 здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 89% грошового забезпечення на підставі довідки Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 11.11.2021 №14222 про розмір грошового забезпечення, без обмеження її максимального розміру, з урахуванням проведених раніше виплат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції відповідач (далі - апелянт) подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає,  що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, оскільки після прийняття рішення від 12 грудня 2018 року по справі №826/3858/18 нормативно-правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів за якими має проводитись перерахунок пенсій призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не приймалось, а тому підстави для здійснення перерахунку пенсії на підставі нової довідки відсутні. Додатково зазначив про помилковість висновків суду щодо наявності підстав для здійснення перерахунку та виплати пенсії позивача без обмеження максимальним розміром.
Відзиву на апеляційну скаргу позивачем не подано.
Відповідно до частини 2 статті 309 КАС України у виняткових випадках та з урахуванням особливостей розгляду справи апеляційний суд може продовжити строк розгляду справи, про що постановляє ухвалу.
Пунктом 1 статті 6 ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.
Згідно п. 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів ухвалення рішення в розумні строки відповідно до статті 6 Конвенції також можна вважати важливим елементом його якості. Проте можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники.
З огляду на перебування членів колегії у відпустці та вищезазначені обставини, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що існує необхідність продовження строку розгляду даної справи на розумний строк.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є військовим пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та з 17.09.2004 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до розрахунку пенсії, який міститься в матеріалах справи станом від 01.12.2017, пенсію позивача обчислено із наступних сум грошового забезпечення: посадовий оклад - 1845,00 грн; оклад за військове звання - 135,00 грн; процентна надбавка за вислугу років 40% - 792,00 грн; робота з таємн.виробами, носіями, док. 20% - 369,00 грн; шифрувальні роботи 20% - 369,00 грн; надбавка за особливо важливі завдання 100% - 2772,00 грн; премія 10% - 184,00 грн, всього - 6466,50 грн. Основний розмір пенсії: 89% грошового забезпечення (вислуга років 33) становить 7193,99 грн.
Водночас, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві здійснено з 01.01.2018 перерахунок пенсії позивачу на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 та від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам», із наступних видів грошового забезпечення: посадовий оклад - 9020,00 грн, оклад за військове звання - 1480,00 грн, надбавка за вислугу років (50%) - 5250,00 грн, всього - 15750,00 грн. Основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення (вислуга років 33) становить 13781,25 грн.
Крім того, згідно з розрахунку пенсії з 01.01.2018 вбачається, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2018 №103 підвищення складає 597,33 грн, з них виплачується: з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50 % від підвищення: 298,67 грн; з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісячно 75 % від підвищення: 448,00 грн; з 01.01.2020 100% щомісячно від підвищення: 597,33 грн.
Згідно розрахунку пенсії з 01.01.2019 вбачається, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2018 №103 підвищення складає 1837,33 грн, з них виплачується: з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50 % від підвищення: 918,67 грн.; з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісячно 75 % від підвищення: 1378,00 грн; з 01.01.2020 100% щомісячно від підвищення: 1837,33 грн.
Відповідно до розрахунків пенсії вбачається, що перерахунок пенсії позивача проведений з розрахунку 70% сум грошового забезпечення та підлягає до виплати щомісячно у розмірі десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Крім того, у зв`язку із набранням 24.06.2020 законної сили рішення Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі №160/8324/19, позивач звернувся із заявою до Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки з проханням оформити та надіслати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві для перерахунку пенсії довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії.
За результатом розгляду вказаної заяви Київським міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки підготовлено довідку від 11.11.2021 №14222 про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 05.03.2019, із зазначенням відомостей про розміри основних та додаткових видів грошового забезпечення та премії, для перерахунку пенсії.
Позивач звернувся із заявою від 15.12.2021 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якій просив здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 в розмірі 89% суми грошового забезпечення без обмеження максимального розміру пенсії.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 18.01.2022 № 1547-38562/С-02/8-2600/22 відмовлено позивачу у проведенні перерахунку пенсії, посилаючись на те, що перерахунок пенсії з 01.01.2018 проведено відповідно до ст.ст.13, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на умовах, у порядку та розмірах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103.
При проведенні перерахунку пенсії відповідно до Постанови №103 розмір пенсії за вислугу років обчислювався, виходячи з 70 відсотків сум грошового забезпечення за посадою відповідно до редакції Закону № 2262-XII, чинної на дату, з якої проводився перерахунок пенсії.
Також відповідач зазначив, що виплата підвищеної пенсії здійснюється відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 поетапно.
Крім того, оскільки після визнання протиправними та нечинними пунктів 1, 2 Постанови №103 та норм Порядку №45 Урядом не прийнято нормативно-правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів, за якими має проводитися перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, то підстав для перерахунку пенсії на підставі поданої довідки немає. Відповідачем зазначено, що законодавством не передбачено подання заяв пенсіонерами для перерахунку пенсії у зв`язку зі зміною грошового забезпечення.
Вважаючи протиправними дії та рішення відповідача позивач звернувся до суду з позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції врахував правові висновки Верховного суду в постанові від 17 грудня 2019 року у зразковій справі №160/8324/19, яка залишена без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24 червня 2020 року та Верховного Суду в постанові від 04 лютого 2019 у зразковій справі №240/5401/18, яка залишена без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року.
Також суд першої інстанції дійшов висновку про те, що обмеження Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області максимального розміру пенсії позивача є протиправним, та відсотковий розмір підвищення у зазначений період.
Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб визначаються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ.
Приписами ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів (ч. 1).
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (ч. 2).
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч. 3).
У свою чергу, відповідно до ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Наведена норма ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення.
Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 826/3858/18.
У свою чергу, питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", згідно ч. ч. 1, 2, 4 якої перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 (далі - Порядок №45) передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Положеннями абз. 1 п. 5 Порядку № 45 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 (далі - Постанова №103) було передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
При цьому у Додатку 2 до Порядку № 45 містилася форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою № 103 було викладено у новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).
Разом з тим, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, визнано протиправними та нечинними п.п. 1, 2 Постанови №103 та зміни до п.5 і додатку 2 Порядку №45.
Відтак, зміни, внесені Постановою №103, зокрема, до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05 березня 2019 року - дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.
Водночас алгоритм дій, який повинні вчинити, зокрема, Київський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, у зв`язку із втратою чинності положеннями п.п. 1, 2 Постанови № 103 та змін до п. 5 і додатку 2 Порядку №45 не змінився.
Так, на момент видачі позивачу оновленої довідки про розміри його грошового забезпечення п. 3 Порядку № 45 передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
У свою чергу, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 (далі - Порядок №3-1),
Відповідно до п. 23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.
Згідно п. 24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.
Системний аналіз наведених норм у своєму взаємозв`язку дає підстави для висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган Пенсійного фонду України, так і відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи.
Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2014 року у справі № 21-484а13, у постановах Верховного Суду від 20 грудня 2018 року у справі № 686/15836/16-а, від 27 лютого 2019 року у справі №753/23503/16, від 10 жовтня 2019 року у справі № 553/3619/16-а, від 13 січня 2022 року у справі № 400/799/19 та від 15 червня 2022 року у справі № 813/3311/18.
Викладеним спростовується посилання апелянта на те, що положеннями чинного законодавства не передбачено проведення перерахунку пенсії на підставі заяви пенсіонера.
Таким чином, саме з 05 березня 2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення і премії, оскільки з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно Постанови № 704 у відповідності до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду у зразковій справі №160/8324/19, рішення в якій від 17 грудня 2019 року було залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24 червня 2020 року.
За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що, отримавши довідку Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та заяву позивача про перерахунок пенсії, пенсійний орган був зобов`язаний здійснити перерахунок пенсії останнього на підставі поданих документів у відповідності до ст. ст. 43, 51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Щодо вимог позивача про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо зменшення розміру пенсії з 89% до 70% сум грошового забезпечення, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року №3668-VI, який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", зокрема, у частині другій цифри "90" замінено цифрами "80".
У подальшому Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року №1166-VII, який набрав чинності з 01 квітня 2014 року, внесено зміни до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", зокрема, у частині другій цифри "80" замінено цифрами "70".
Таким чином, з 01 квітня 2014 року положення ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо призначення військовослужбовцям пенсії від сум їх грошового забезпечення у розмірі не більше 80 відсотків заробітної плати втратили чинність у зв`язку з внесенням змін до цієї статті Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні".
Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що підстави та порядок перерахунку раніше призначених пенсій регулює ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положення якої щодо перерахунку пенсії у зв`язку із прийняттям Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" змін не зазнавали.
Крім того, внесені Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" зміни до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії військовослужбовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.
Таким чином, оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 і згодом 70 процентів грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, отже при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у рішенні від 04 лютого 2019 року, яке набрало законної сили 16 жовтня 2019 року, у зразковій справі №240/5401/18, про відсутність необхідності відступу від якої Велика Палата Верховного Суду зазначила у своїй ухвалі від 12 січня 2023 року у справі № 380/24477/21.
Як встановлено судом, позивачу призначено пенсію за вислугу років 17.09.2004 в розмірі 89% грошового забезпечення.
Згідно з розрахунком пенсії за вислугу років станом на 01 травня 2018 року основний розмір пенсії позивача становив 70% грошового забезпечення.
Отже враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення розміру пенсії позивачу з 89% до 70% сум грошового забезпечення та наявністю підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01 січня 2018 року, виходячи з 89% суми грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум.
Щодо вимог позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром та з урахуванням виплачених сум, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
З матеріалів пенсійної справи вбачається, а саме з розрахунків пенсії відповідач нараховує та виплачує пенсію позивачу з обмеженням її розміру десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність.
Як встановлено судом, Київським міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки видано довідку від 18.11.2021 № 14688 про розмір грошового забезпечення за відповідною (аналогічною) посадою на день звільнення позивача зі служби, станом на 05.03.2019, для перерахунку пенсії позивача.
Відповідно до вказаної довідки загальний розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача становить 32 752,50 грн.
Подаючи заяву щодо проведення перерахунку та виплати пенсії на підставі зазначеної довідки, позивач просив здійснити виплату перерахованої пенсії, в тому числі, без обмеження максимальним розміром.
Однак, апелянт вважає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII встановлено обмеження до 31.12.2017. Тобто, рішення Конституційного суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 не скасовує обмеження виплати пенсій на 2017 рік, а тому, дії органів Пенсійного фонду України є правомірними.
Обмежуючи виплату пенсії позивачу максимальним розміром, відповідачем застосовано положення частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Так, рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зі змінами, а саме: частину сьому статті 43, а тому внесені у подальшому Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII зміни до ч.7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), яка визнана неконституційною і втратила чинність, самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
Даного висновку суд дійшов з урахуванням позиції Верховного Суду, викладеної у постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17, від 31 січня 2019 року у справі № 638/6363/17 та від 12 березня 2019 року у справі № 522/3049/17.
У цьому контексті колегія суддів зауважує, що буквальне розуміння змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня ч.7 статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.
З урахуванням викладеного, протягом 2018, 2019 років стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.
Під час розгляду цієї справи, колегія суддів також враховує висновки та правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладену в постанові від 27.01.2022 у справі №240/7087/20, відповідно до яких у справах зазначеної категорії застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII у урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016.
Тому обмеження Головним управління Пенсійного фонду України в м. Києві максимального розміру пенсії позивачу, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним.
Щодо висновків суду першої інстанції в частині питання відсоткового розміру суми підвищення апелянт в апеляційній скарзі не зазначав.
Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування або зміни судового рішення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.
Доводи апеляційної скарги Головного управління ПФУ в м. Києві висновків суду першої інстанції не спростовують, судом першої інстанції при розгляді справи вірно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та дотримано норм процесуального права.
Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Частиною 1 ст. 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишаються без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Головуючий суддя                                                                      А.Б. Парінов

Судді:                                                                                          О.О. Беспалов

                                                                                                    І.О. Грибан