справа № 754/15867/20
провадження № 22-ц/824/7751/2023
головуючий у суді І інстанції Колесник О.М.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
         9 травня 2023 року                                                                             м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Писаної Т.О.
суддів - Приходька К.П., Журби С.О.
за участю секретаря судового засідання - Лащевської Д.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 24 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції          (м. Київ) про оспорювання батьківства,

В С Т А Н О В И В:
 
У листопаді 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до             ОСОБА_2 , третя особа: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції  (м. Київ) про оспорювання батьківства, просив виключити відомості про нього ( ОСОБА_1 ), як батька дитини, з актового запису № 1295 від 27 жовтня 2020 року, складеного Деснянським районним у місті Києві відділом ДРАЦС ЦМУ МЮ (м. Київ) про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 24 лютого 2023 року позов було залишено без розгляду.
Не погоджуючись із ухвалою суду ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що про розгляд справи призначений на 9 січня 2023 року, 2 лютого 2023 року та 24 лютого 2023 року не був повідомлений належним чином, оскільки жодного судового повідомлення не отримував, що не може вважатися належним повідомленням.
Посилається на правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 461/10610/13-ц; у постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц.
Відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.
Сторони у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про розгляд справи шляхом направлення судової повістки на електронну адресу, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 219-220).
На підставі ст. 372 ЦПК України апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явилася.
Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла наступного висновку.
Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що позивач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, не з`явилися у судові засідання, призначені на 2 лютого 2023 року та 24 лютого 2023 року, без поважних причин.
Статтею 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 частини 2 цієї статі, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, у зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених у законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Отже правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 761/8849/19 (провадження № 61-21428св19), від 22 вересня 2021 року у справі №465/205/17 (провадження № 61-9536св21), від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц (провадження № 61-9020св21), від 05 вересня 2022 року у справі № 325/218/21-ц (провадження 61-4672св22).
Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (частина 2 статті 211 ЦПК України).
Відповідно до частини 5, пункту 2 частини 7, пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки, зокрема, про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 3 частини 8 статті 128 ЦПК України).
Згідно з частиною 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається насамперед на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється залежно від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02).
Отже, суд зобов`язаний відповідним чином реагувати на недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду в разі повторної неявки до суду належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі.
Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема, забезпечує захист інтересів відповідача, який змушений витрачати час, кошти на свою чи представника явку в судові засідання.
Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності (неповажності) причин неявки позивача до суду залежно від того, яка це неявка: перша чи повторна. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами (такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 червня 2022 року у справі № 461/1190/21).
Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Відповідно, навіть за наявності доказів поважності причин неявки позивача суд повинен залишити позовну заяву без розгляду. Вказана норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи (такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14 липня 2022 року у справі № 295/13823/14-ц).
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 13 січня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.
Відповідно до ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 15 березня 2021 року вказана справа була передана до Ірпінського міського суду Київської області згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.
Згідно з ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 12 квітня 2021 року вказана справа була передана до Бородянського районного суду Київської області згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.
Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 20 вересня 2021 року справу було прийнято до провадження та призначено до розгляду у підготовчому засіданні.
Ухвалою суду від 13 січня 2022 року призначено молекулярно-генетичну експертизу, на час проведення експертизи провадження у справі було зупинене.
20 жовтня 2022 року до суду надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи № СЕ-19/111-22/31779-БД від 26 вересня 2022 року в зв`язку з неявкою          ОСОБА_2 і дитини ОСОБА_3 до Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для відбору експериментальних зразків.
Ухвалою суду від 21 жовтня 2022 року провадження у справі було поновлено та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні.
Ухвалою суду від 9 січня 2023 року було закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду.
У судові засідання, призначені на 2 лютого 2023 року та 24 лютого 2023 року, позивач ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Судова повістка про день, час та місце розгляду справи судом першої інстанції призначений на 2 лютого 2023 року надіслана на зазначену позивачем адресу 13 січня 2023 року, отримана на пошту 19 січня 2023 року та повернута до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» 26 січня 2023 року (а.с. 186), судова повістка про день, час та місце розгляду справи судом першої інстанції призначений на 24 лютого 2023 року надіслана на зазначену позивачем адресу 7 лютого 2023 року, отримана на пошту 15 лютого 2023 року та повернута до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» 22 лютого 2023 року (а.с. 194), що відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України свідчить про вручення повісток в день проставлення у поштових повідомленнях таких відміток.
За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, оскільки позивач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи у суді першої інстанції, не з`явився у судові засідання, призначені на 2 лютого 2023 року та 24 лютого 2023 року, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Законних підстав для відкладення розгляду справи у суду першої інстанції не було.
Суд першої інстанції надав належну оцінку поведінці позивача, вжив усіх необхідних заходів для надання позивачу достатніх можливостей для викладення своєї позиції з метою дотримання принципу змагальності процесу та забезпечення права на публічне слухання справи у розумні строки, враховуючи процесуальні права інших учасників справи.
Таким чином, доводи апеляційної скарги на спростовують правильності висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, а тому відхиляються апеляційним судом у зв`язку з їх необґрунтованістю.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Керуючись ст. 367, 369, 374, 375, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, 
 
ПОСТАНОВИВ :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 24 лютого 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий                                                                 Т.О. Писана
 
Судді                                                                              К.П. Приходько
 
                                                                                        С.О. Журба