ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 квітня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 932/15311/19(2а/932/836/19)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
                               суддів:  Божко Л.А., Лукманової О.М.,     
секретар судового засідання Юрчук М.О.
за участю представника позивача Булах Е.Ю.
       представника відповідача Вишневського А.А.
          розглянувши в режимі відеоконференції в м. Дніпрі апеляційну скаргу  Громадянина Грузії ОСОБА_1 
          на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.10.2019 року (головуючий суддя ЖенескуЕ.В.) 
          в адміністративній справі №932/15311/19(2а/932/836/19) за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до відповідача Громадянина Грузії ОСОБА_1 про продовження строку затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, звернувся 10.10.2019 до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача  Громадянина Грузії ОСОБА_1 , в якому просив:
- продовжити строк затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на шість місяців, з 18 жовтня 2019 року до 18 квітня 2020 року.  
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив що громадянин Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в останнє здійснив перетин державного кордону України 07.10.2012 року через пропускний пункт «Бориспіль» та після того з України не виїжджав. 18.04.2019 року отримано інформацію стосовно Відповідача, про те що останній тривалий час знаходиться на території України, неодноразово попадав в коло зору правоохоронних органів за скоєння майнових злочинів, підтримує тісні стосунки з членами Грузинської діаспори, та продовжує злочинну діяльність на території Дніпропетровської області у зв`язку із чим перебування відповідача на території України суперечить інтересам національної безпеки України, може привести до дестабілізації криміногенної обстановки та порушень громадського порядку на території держави. Громадянин Грузії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , із клопотанням щодо продовження терміну перебування на території України, чи із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, до ГУДМС України в Дніпропетровській області не звертався. Також, після втрати Відповідачем паспорта громадянина Грузії, Відповідач не повідомив про факт втрати вищезазначеного документа та не звернувся за отриманням довідки, що підтверджує заяву про втрату документів. Факт порушення Відповідачем правил перебування в Україні та ухилення від виїзду з України після закінчення терміну перебування встановленого законодавством зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення від 18.04.2019 року серії ПР МДН номер 106027. Постановою від 18.04.2019 року на Відповідача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. 00 коп. на користь держави. 19 квітня 2019 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська ухвалив рішення про задоволення адміністративного позову Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина громадянина Грузії ОСОБА_1 про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію громадянина Грузії ОСОБА_2 . Позивач вказує, що ним активно вживаються заходи щодо ідентифікації відповідача, однак на даний час, відповіді з країни громадянської належності до позивача не надходило, що є підставою для продовження строку затримання. 
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.10.2019 року позов задоволено.
Продовжено строк затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 терміном на шість місяців, з 18.10.2019 р. по 18.04.2020 р.           Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що під час перебування громадянина Грузії ОСОБА_1 , в пункті тимчасового перебування іноземців, даних які б могли підтвердити надання останньому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні відсутні, з працівниками міграційної служби не співпрацює, що унеможливлює вирішення питання компетентними органами про видворення особи з території України. 
31.10.2019 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська зареєстровано апеляційну скаргу громадянина Грузії ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.10.2019 року у справі №932/15311/19(2а/932/836/19). 
Вищезазначена апеляційна скарга та матеріали адміністративної справи №932/15311/19(2а/932/836/19) надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду 21.03.2023. 
В апеляційній скарзі представник відповідача адвокат Вишневський А.А. просить рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позову, зазначає, що відповідач (громадянин Грузії ОСОБА_1 ) не збирається ухилятися від ідентифікації, а має намір самостійно відновити втрачені документи, після виходу з місця де він утримується.
Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, згідно якого просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
В судовому засіданні представник відповідача адвокат Вишневський А.А. підтримав позицію викладену в апеляційній скарзі.
Представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, суду також пояснив, що 30.06.2020 року громадянин Грузії ОСОБА_1 перетнув на виїзд кордон України, і з того часу не перебуває на території України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2019 року ухвалено затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до шести місяців з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.
З матеріалів справи вбачається, що ГУДМС України в Дніпропетровській області 19 квітня 2019 року, зверталось до Посольства Грузії в Україні, з метою ідентифікації відповідача.
22.04.2019 року Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області направлено листа за вих. №1201.3.2/7633-19 до Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства Державної міграційної служби України, в якому висловлене прохання розглянути можливість передачі громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Грузії відповідно до міжнародних угод про реадмісію.
Згідно відповіді наданої Департаментом у справах іноземців та осіб без громадянства Державної міграційної служби України зазначено, що листом від 13.05.2019 Державною міграційною службою України надіслано запити про реадмісію вказаного громадянина на адресу Міністерства внутрішніх справ Грузії та після надходження відповіді від компетентного органу Грузії про результати розгляду зазначених запитів, ГУ ДМС в Дніпропетровській області буду проінформовано додатково.
Представником  позивача в ході розгляду справи долучені копії повторних запитів зазначених вище та адресованих до Посольства Грузії в Україні, Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства Державної міграційної служби України, відповіді на які отримано не було. 
Суд першої інстанції позов задовольнив.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи. 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Частиною 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як вісімнадцять місяців.
У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.
Відповідно до ч. 11, 12, 13 ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців. Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.
Матеріалами справи підтверджується, що під час перебування громадянина Грузії ОСОБА_1 , в пункті тимчасового перебування іноземців, даних які б могли підтвердити надання останньому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні відсутні, з працівниками міграційної служби не співпрацює, що унеможливлює вирішення питання компетентними органами про видворення особи з території України.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що враховуючи викладене, наявні підстави для продовження строку затримання відповідача.
Згідно частини 18 ст.289 КАС України, на час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні. 
Колегія суддів апеляційної інстанції також при ухваленні рішення врахувала, що 30.06.2020 року громадянин Грузії ОСОБА_1 перетнув на виїзд кордон України, і з того часу не перебуває на території України.
З огляду на викладене вище, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову. 
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем та нормами законодавства України, що регулює дані правовідносини.
Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Виходячи з результатів апеляційного перегляду розподіл судових витрат не здійснюється. 
Керуючись 241-245, 250, 289, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Громадянина Грузії ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
          Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.10.2019  року – залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 19.04.2023 та касаційному оскарженню не підлягає.
          Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 19.04.2023.
          В повному обсязі постанова виготовлена 19.04.2023.
    
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова