ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/3314/22                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Алла РУДЕНКО

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  25 квітня 2023 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого- судді: Черпіцької Л.Т., суддів: Пилипенко О.Є., Собківа Я.М., за участю секретаря: Висоцького А.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від "07" листопада 2022 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії щодо зменшення основного розміру пенсії позивача з 90% до 70% від сум грошового забезпечення;
- зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію у розмірі 90% грошового забезпечення згідно зі статтею 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ та постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", починаючи з 01.01.2018 з врахуванням проведених раніше виплат;
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу перерахувати та виплатити пенсію у розмірі 90% грошового забезпечення, з урахуванням 100% підвищення до пенсії з 01.04.2019;
- зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію у розмірі 90% суми грошового забезпечення, з урахуванням 100% суми підвищення, з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", без обмеження максимального розміру пенсії з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.04.2019.
В обґрунтування вимог, позивач посилався на те, що після перерахунку пенсії з 01.01.2018 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ФР33352 від 15.03.2018 розмір перерахованої пенсії складає 70% грошового забезпечення. Позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії виходячи із 90% відповідних сум грошового забезпечення, однак відповідач відмовив позивачу в здійсненні такого перерахунку. У подальшому, відповідач на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 у справі №580/9139/21 здійснив перерахунок пенсії позивача на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.09.2021 №ФР33352 виходячи із 70% грошового забезпечення, замість 90%. На переконання позивача, зменшення відсоткового значення розміру пенсії при перерахунку на підставі оновленої довідки порушує його права. Також позивач зазначав про відсутність підстав для обмеження максимальним розміром пенсії та про необхідність зобов`язати відповідача виплатити 100% підвищення пенсії з 01.04.2019.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від "07" листопада 2022 р. позов частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи з 90 відсотків грошового забезпечення, зазначеного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01 вересня 2021 р. № ФР33352, з 02 травня 2021 року та виплатити донараховану пенсію з урахуванням раніше проведених виплат.
Позовні вимоги за період з 01 січня 2018 року по 01 травня 2021 року залишити без розгляду.
У решті позовних вимог відмовлено.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач при перерахунку пенсії позивача, як з 01.01.2018, так і з 02.05.2021 застосував статтю 13 вказаного Закону, яку не повинен був застосовувати у спірних правовідносинах, тому його дії щодо перерахунку пенсії позивача із застосуванням максимального розміру пенсії 70% є протиправними і перерахунок пенсії позивача має бути здійснений із застосуванням максимального розміру пенсії 90% відповідних сум грошового забезпечення.
Щодо позовних вимог про перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром та з урахуванням 100% підвищення пенсії з 01.04.2019, суд зазначив, що такі вимоги є передчасними, оскільки перерахунок пенсії позивача у розмірі 90% грошового забезпечення не проведений і виплата перерахованої пенсії не здійснюється, тому на час розгляду справи право позивача на виплату перерахованої пенсії з урахуванням 100 відсотків суми підвищення та без обмеження максимальним розміром не порушено.
Також суд першої інстанції дійшов висновку, що перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ФР33352 від 15.03.2018 проведений відповідачем 28.03.2018, а перерахунок пенсії позивача з 02.05.2021 на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 у справі №580/9139/21 проведений після набрання вказаним судовим рішенням законної сили, а саме: 17.03.2022. Отже, оскільки відповідачем допущено порушення щодо обчислення пенсії позивача у розмірі 70% грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 у справі №580/9139/21 з 02.05.2021, і позивач звернувся до суду в межах шестимісячного строку після проведення перерахунку, то позовні вимоги про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення підлягають задоволенню за період з 02.05.2021.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії за період з 01.01.2018 по 01.05.2021, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду і поважні причини для його поновлення не встановлено.
Позивач, не погоджуючись із судовим рішенням в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію в розмірі 90% від суми грошового забезпечення на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.09.2021 № ФР33352, з урахуванням 100 відсотків суми підвищення, без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.04.2019, а також щодо залишення без розгляду вимог за період з 01.04.2019 по 01.05.2021, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та недотримання норм матеріального права, просить скасувати рішення суду в цій частині та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник, зазначає, що суд першої інстанції, відмовляючи у виплаті пенсії без обмеження максимального розміру з 01.04.2019 на підставі оновленої довідки в розмірі 90% від сум грошового забезпечення та з урахуванням 100% підвищення до пенсії, не здійснив ефективне правосуддя, яке б унеможливило подальше звернення позивача до суду, оскільки не встановив, що позивачу призначено пенсію за вислугу років у розмірі 90% грошового забезпечення і при правильному перерахунку розмір пенсії вона має становити близько 19147,50 грн (90% від 21275 грн), що перевищує 10 (десять) прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, станом на 01.04.2019 (14970).
Також скаржник вказує, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про залишення позовних вимог без розгляду за період з 01.04.2019 по 01.05.2021, оскільки не врахував, що спір між сторонами з підстав та щодо предмету, що стало підставою для подачі позову у цій справі виник лише після виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 у справі №580/9139/21, тому в період з 01.04.2019 по 01.05.2021 позивач був об`єктивно (за незалежних від нього обставин) позбавлений можливості на реалізацію свого права на перерахунок пенсії. Однак, отримавши перерахунок пенсії на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 та, в подальшому, відмову ГУ ПФУ в Черкаській області проводити перерахунок його пенсії на підставі оновленої довідки у розмірі 90% від сум грошового забезпечення та без обмеження максимальним розміром, позивач без зайвих зволікань звернувся до суду з відповідним позовом в цій справі, тобто відсутній факт триваючої пасивної поведінки.
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992.
При призначенні позивачу пенсії її розмір складав 90% відповідних сум грошового забезпечення, що підтверджується перерахунком пенсії по пенсійній справі №ФР33352-Міноборони з 01.10.2017.
Відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992, постанов Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", від 21.08.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" у квітні 2018 року відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення на підставі ІНФОРМАЦІЯ_1 №ФР33352 від 15.03.2018, що підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №2300-0307-8/27473 від 16.06.2022.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 у справі №580/9139/21, яке набрало законної сили 17.03.2022:
- визнано протиправною бездіяльність з 29.07.2021 Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.09.2021 № ФР 33352;
- позовну вимогу про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.09.2021 № ФР 33352 за період з 01.04.2019 до 01.05.2021 залишено без розгляду;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області перерахувати та виплатити з 02.05.2021 пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.09.2021 №ФР33352 з урахуванням виплачених коштів;
- у задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.
З листа Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №2300-0307-8/27473 від 16.06.2022 вбачається, що відповідач на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 у справі №580/9139/21 здійснив перерахунок пенсії позивача на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.09.2021 №ФР33352, виходячи з 70% зазначених у вказаній довідці сум грошового забезпечення з 02.05.2021.
10.06.2022 позивач звернувся до відповідача із запитом щодо перерахунку та виплати пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення з урахуванням 100% суми підвищення починаючи з 01.04.2019.
Відповідач листом №2300-0307-8/27473 від 16.06.2022 повідомив позивача, що підстави для виплати йому пенсії виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням 100% суми підвищення починаючи з 01.04.2019 відсутні.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо перерахунку пенсії виходячи із розміру грошового забезпечення 70% замість 90% та виплати пенсії з обмеженням максимальним розміром десять прожиткових мінімумів з урахуванням 100% суми підвищення починаючи з 01.04.2019, позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення суду від 07 листопада 2022 р. є предметом апеляційного перегляду лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію в розмірі 90% від суми грошового забезпечення на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.09.2021 № ФР33352, з урахуванням 100 відсотків суми підвищення, без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.04.2019, а також щодо залишення без розгляду вимог за період з 01.04.2019 по 01.05.2021,
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII (далі - Закон України №2262-ХІІ).
Частиною першою статті 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-VІ повноваження щодо призначення та виплати пенсій покладено на Пенсійний фонд України.
Відповідно до статті 10 Закону №2262 обов`язок нарахування та виплати пенсій, призначених відповідно до вказаного Закону, покладено на органи Пенсійного фонду України.
Статтею 13 Закону №2262 (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу - 27.02.2004) передбачено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:
а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;
б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);
в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів. (ч. 2 ст. 13 Закону №2262).
Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
Пунктом 23 розділу ІІ Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 №1166-VII внесено зміни у частину другу статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно яких цифри « 80» замінено цифрами « 70». Згідно з пунктом 2 розділу ІV Прикінцевих положень Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" пункт 23 розділу ІІ вказаного Закону набрав чинності з 1 травня 2014 року.
Отже, обмеження максимального розміру пенсії на рівні 70% застосовуються до пенсій, які призначаються з 1 травня 2014 року.
Суд першої інстанції правильно вказав, що стаття 13 Закону №2262 застосовується при призначенні пенсій. Натомість, перерахунок пенсій врегульовано статтею 63 Закону №2262.
Згідно з частиною третьою статті 63 Закону №2262 перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.
Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262 усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Постанова КМУ №704 набрала чинності з 1 березня 2018 року.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" визначено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом №2262-ХІІ до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до Постанови КМУ №704.
Отже, статтею 63 Закону №2262 та постановами Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 та від 21.02.2018 №103 не передбачено зміну розміру, з якого призначена пенсія, при її перерахунку.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення,  то внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, тому при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
Вказані правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 04.02.2019 у зразковій справі №240/5401/18.
Тож, відповідач при перерахунку пенсії позивача безпідставно застосував статтю 13 вказаного Закону, тому його дії щодо перерахунку пенсії позивача із застосуванням максимального розміру пенсії 70% є протиправними і перерахунок пенсії позивача має бути здійснений із застосуванням максимального розміру пенсії 90% відповідних сум грошового забезпечення.
У зв`язку з чим, суд першої інстанції правильно задовольнив позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача із розрахунку 90% грошового забезпечення.
Щодо дати, з якої підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача із розрахунку 90% грошового забезпечення, колегія суддів зазначає таке.
Суд першої інстанції достовірно встановив, що перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ФР33352 від 15.03.2018 проведений відповідачем 28.03.2018, а перерахунок пенсії позивача з 02.05.2021 на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 у справі №580/9139/21 проведений після набрання вказаним судовим рішенням законної сили, а саме: 17.03.2022.
Отже, оскільки відповідачем допущено порушення щодо обчислення пенсії позивача у розмірі 70% грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 у справі №580/9139/21 з 02.05.2021, і позивач звернувся до суду в межах шестимісячного строку після проведення перерахунку, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення підлягають задоволенню з 02.05.2021.
Також суд першої інстанції, правильно залишив позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача із розрахунку 90% грошового забезпечення за період з 01.01.2018 по 01.05.2021 без розгляду, виходячи з того, що перерахунок пенсії позивача проведений 28.03.2018, однак позов поданий до суду шляхом направлення засобами поштового зв`язку у липні 2022 року, тому позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду.
В обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду позивач зазначав, що не існує строкового обмеження стосовно соціальних виплат у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала з вини відповідного суб`єкта владних повноважень. Порушення є триваючим, тому у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення пенсійним органом, що призначає і виплачує пенсію, позов може бути подано без обмеження будь-яким строком та незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом. Також вказував, що, отримуючи відповідну суму пенсії, не знав і не міг знати яка саме сума повинна бути йому виплачена, а про порушення своїх прав позивач дізнався після консультації із адвокатом Воронковою Оленою Ігорівною.
Частина перша статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що процесуальні строки - це встановлені    законом    або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються    законом, а якщо такі строки    законом    не визначені - встановлюються судом.
Згідно з частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».
Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.
Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).
Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.
Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.
Правовий висновок про те, що саме з дня отримання пенсійної виплати особа, якій призначена пенсія, може дізнатись про порушення свого права, викладений у пункті 37 постанови Верховного Суду від 31.03.2021 №240/12017/19.
Згідно з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 №240/12017/19, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. До того ж чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.
Вказане свідчить, що позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що, отримуючи щомісячну пенсію, позивач не довів, що після проведеного перерахунку починаючи з квітня 2018 року не мав можливості звернутись до Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області та дізнатись про умови її нарахування та виплати. Отже необізнаність позивача з умовами перерахунку пенсії з 01.01.2018 не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Щодо посилання позивача про те, що звернення до суду з позовом про перерахунок пенсії не обмеження будь-яким строком, суд першої інстанції правильно зазначив, що правовий висновок з вказаного питання викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.12.2020 №510/1286/16-а та полягає у наступному.
Згідно зі статтею 87 Закону № 1788-ХІІ нараховані суми пенсії, не затребувані пенсіонером своєчасно, виплачуються за минулий час не більш як за 3 роки перед зверненням за одержанням пенсії. Суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.
Відповідно до статті 46 Закону № 1058-ІV нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Згідно з частиною третьою статті 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Відповідно до статті 55 цього Закону нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу ПФУ, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Буквальне тлумачення наведених норм права дає підстави вважати, що ці норми стосуються вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини ПФУ.
Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що норми статті 87 Закону № 1788-ХІІ, статті 46 Закону № 1058-ІV і статей 51, 55 Закону № 2262-ХІІ (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії) підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:
1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;
2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Тож, оскільки суми пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення позивачу не нараховані, то доводи позивача щодо звернення до суду без обмеження будь-яким строком є необґрунтованими.
Згідно з ч. 3 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Частина 8 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що позов залишається без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано залишив позовні вимоги про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення за період з 01.01.2018 по 01.05.2021 без розгляду.
З тексту апеляційної скарги вбачається, що скаржник не погоджується з рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07.11.2022 в частині залишення без розгляду позовних вимог щодо перерахунку пенсії позивача на підставі довідки за період з 01.04.2019 по 01.05.2021, а тому, на його думку, воно підлягає скасуванню в частині залишення позовних вимог без розгляду та зміні в частині строку, за який за який слід зобов`язати ГУ ПФУ в Черкаській області перерахувати та виплатити пенсію позивачу.
Доводи скаржника зводяться до того, що спір між сторонами у цій справі виник після виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 у справі №580/9139/21, тому в період з 01.04.2019 по 01.05.2021 позивач був об`єктивно (за незалежних від нього обставин) позбавлений можливості на реалізацію свого права на перерахунок пенсії. Тобто, до отримання позивачем перерахованої пенсії на виконання згаданого рішення суду та в подальшому відмови ГУ ПФУ в Черкаській області, позивач не мав причин сумніватися у правильності нарахування йому пенсії, а тому був позбавлений можливості звертатися до суду з позовом, який є предметом розгляду у цій справі.
Також скаржник вказує, що отримавши перерахунок пенсії на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 та, в подальшому, відмову ГУ ПФУ в Черкаській області проводити перерахунок його пенсії на підставі оновленої довідки у розмірі 90% від сум грошового забезпечення та без обмеження максимальним розміром, позивач без зайвих зволікань звернувся до суду з відповідним позовом в цій справі, тобто відсутній факт триваючої пасивної поведінки.
Отже, скаржник просить суд зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію у розмірі 90% суми грошового забезпечення на підставі оновленої довідки, починаючи з 01.04.2019 по 01.05.2021.
Колегія суддів відхиляє такі доводи та вимоги апеляційної скарги, оскільки факт обізнаності позивача про невиконання оновленої довідки та нарахування пенсії йому згідно з такою довідкою підтверджено зверненням 02.11.2021 позивача до суду з позовом у справі № 580/9139/21 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.09.2021 № ФР33352, виходячи зі 100 відсотків суми підвищення, починаючи з 01.04.2019 з урахуванням проведених виплат.
Рішенням суду в справі № 580/9139/21 встановлено, що 29.07.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести перерахунок і виплату пенсії з 01.01.2018 у розмірі 90%.
Тож, оскільки позивач дізнався про порушення своїх прав 02.11.2021 щодо невиплати пенсії на підставі оновленої довідки (дата звернення до суду з позовом про перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки), а також з 29.07.2021 йому було відомо про виплату пенсії не у розмірі 90% грошового забезпечення, незважаючи, що оновлена довідка видана 01.09.2021, а позов у цій справі подано до суду шляхом направлення засобами поштового зв`язку у липні 2022 року, то останній пропустив шестимісячний строк звернення до суду.
Тому, частина періоду з 01.04.2019 по 01.05.2021 про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення на підставі оновленої довідки правильно залишена судом першої інстанції без розгляду.
Більше того, вимога скаржника про зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію у розмірі 90% суми грошового забезпечення на підставі довідки від 01.09.2021, починаючи з 01.04.2019 по 01.05.2021, є передчасною, адже у цей період перерахунок пенсії позивача на підставі оновленої довідки не проводився і виплата перерахованої пенсії не здійснювалася, тому право позивача на перерахунок та виплату пенсії в розмірі 90% від суми грошового забезпечення на підставі згаданої довідки у цей період не порушено.
На переконання колегії суддів, вимоги скаржника в частині про зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію на підставі оновленої довідки за період з 01.04.2019 по 01.05.2021, але вже з врахуванням 90% суми грошового забезпечення, направлені на задоволення позовних вимог, які залишені без розгляду рішенням суду в справі № 580/9139/21.
Щодо позовних вимог про зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію у розмірі 90% суми грошового забезпечення, з урахуванням 100% суми підвищення та  без обмеження максимального розміру пенсії, колегія суддів зазначає наступне.
В апеляційній скарзі, скаржник, зазначає, що суд першої інстанції, відмовляючи у виплаті пенсії без обмеження максимального розміру з 01.04.2019 на підставі оновленої довідки в розмірі 90% від сум грошового забезпечення та з урахуванням 100% підвищення до пенсії, не здійснив ефективне правосуддя, яке б унеможливило подальше звернення позивача до суду, оскільки не встановив, що позивачу призначено пенсію за вислугу років у розмірі 90% грошового забезпечення і при правильному перерахунку розмір пенсії вона має становити близько 19147,50 грн (90% від 21275 грн), що перевищує 10 (десять) прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, станом на 01.04.2019 (14970).
Колегія суддів відхиляє такі доводи, з огляду на таке.
Згідно з частинами 2, 6 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Разом з тим, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання тлумачення частини 2 статті 55 Конституції України (пункт 1 резолютивної частини Рішення № 6-зп від 25 листопада 1997 року; пункт 1 резолютивної частини Рішення № 9-зп від 25 грудня 1997 року та пункт 1 резолютивної частини Рішення №19-рп/2011 від 14 грудня 2011 року).
Так, у рішенні № 19-рп/2011 від 14 грудня 2011 року Конституційний Суд України зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст та спрямованість діяльності держави (частина 2 статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.
Отже, системний аналіз статті 55 Конституції України дозволяє дійти висновку, що частина 2 цієї правової норми гарантує кожному захист своїх прав, які були порушені органами державної влади, місцевого самоврядування, посадовими і службовими особами. Саме в такому значенні сформульовано частини 3, 5 та 6 статті 55 Конституції України.
Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12.06.2018 року у справі № 826/4406/16, від 07.11.2019 року у справі № 826/1647/16 (адміністративне провадження № К/9901/16112/18), від 30.09.2020 року у справі № 806/204/17 (адміністративне провадження № К/9901/20487/18), постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № П/9901/370/18 (провадження № 11-77заі18), від 28.10.2020 року у справі № 9901/153/20 (провадження № 11-201заі20), тобто є сталою.
Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин; вирішуючи спір суд повинен встановити, що у зв`язку з прийнятим рішенням, вчиненням дії чи допущенням бездіяльності суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи інтереси особи у сфері публічно-правових відносин; при цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.
Розгляду та задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.
При зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене, на його думку, право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних відносин (предмет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.
Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області у відповідь на заяву позивача про перерахунок та виплати пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення з урахуванням 100% суми підвищення починаючи з 01.04.2019 було вказано на відсутність правових підстав для такого перерахунку, тому, спору щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.
Відповідач не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.
З огляду на викладене, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії в розмірі 90% від суми грошового забезпечення без обмеження максимального її розміру, то дані позовні вимоги є передчасними, та такими, що заявлені на майбутнє.
Щодо позовної вимоги про виплату 100% підвищення до пенсії, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що станом на час розгляду справи перерахунок пенсії позивача у розмірі 90% грошового забезпечення на підставі оновленої довідки відповідачем не проведений і виплата перерахованої пенсії не здійснюється, тому порушення права позивача на виплату перерахованої пенсії з урахуванням 100 відсотків суми підвищення на час розгляду справи відсутнє. У зв`язку з чим, у задоволенні цих позовних вимог необхідно відмовити, як передчасних.          
Проаналізувавши інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Крім того, аналізуючи всі доводи учасників справи, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
Згідно з ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 250, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від "07" листопада 2022 р. - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Повний текст постанови виготовлено 25 квітня 2023 року.

Головуючий суддя Судді:	Л.Т. Черпіцька О.Є. Пилипенко Я.М. Собків