У х в а л а  
 
13 квітня 2023 року
м. Київ
справа № 569/10289/20
провадження № 61-3597ск23
Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рівненського апеляційного суду від 22 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , кооперативу по будівництву та експлуатації гаражів «Гудок», третя особа - Державний реєстратор управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Желязкова Мілена, про скасування запису про право власності та рішення державного реєстратора, визнання права власності на майно, витребування майна із чужого незаконного володіння, стягнення моральної шкоди,
В с т а н о в и в:
21 березня 2023 року  ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Рівненського апеляційного суду від 22 вересня 2022 року.
У касаційній скарзі  ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції скасувати постанову Рівненського апеляційного суду від 22 вересня 2022 року та залишити в силі рішення Рівненського міського суду Рівненської області 
від 30 березня 2022 року.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, 
з огляду на наступне.
Статтею 390 ЦПК України визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Згідно з частиноюпершою статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
Указану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження та ОСОБА_1 заявила клопотання про поновлення цього строку, яке обґрунтоване тим, що вона отримала копію оскаржуваної постанови лише 19 жовтня 2022 року (про що міститься відповідна відмітка в матеріалах справи), у зв`язку з військовою агресією на території України введено воєнний стан, в Рівненській області відбувалися постійні планові та позапланові вимкнення електроенергії, а 27 жовтня 2022 року її представником подано заяву про перегляд постанови Рівненського апеляційного суду від 22 вересня 2022 року за нововиявленими обставинами, у задоволенні якої було відмовлено 26 січня 2023 року. Вважала вказані обставини поважними причинами для поновлення строку на касаційне оскарження.
Додані до касаційної скарги докази не містять відомостей про дату вручення оскарженого судового рішення позивачу. На стадії відкриття касаційного провадження Верховний Суд не має можливості перевірити наявність чи відсутність доказів на підтвердження надсилання (вручення) судом апеляційної інстанції копії рішення заявнику, оскільки за правилом частини сьомої статті 394 ЦПК України питання про витребування матеріалів справи вирішується під час відкриття касаційного провадження. На підтвердження зазначених обставин  ОСОБА_1 має надати відповідну довідку суду про дату отримання копії судового рішення апеляційного суду.
З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що оскаржувана постанова прийнята 22 вересня 2022 року, надіслана судом до вказаного реєстру 04 жовтня 2022 року та оприлюднена 06 жовтня 2022 року.
ОСОБА_1 звернулася до суду з касаційною скаргою через п`ять місяців 
з часу прийняття оскаржуваної постанови.
Верховний Суд зауважує, що зазначені позивачем причини пропуску строку на касаційне оскарження не є поважними, з огляду на таке.
Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Шевченко проти України», (рішення ЄСПЛ у справі «Трух проти України»).
У рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, 
а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ 
є обов`язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, 
є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини 
і основоположних свобод.
Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.
Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.
Поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка 
є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.
Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу «res judicata» (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.
Так, ЄСПЛ зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, пропущеного на значний термін, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.
Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що апеляційним судом було порушено порядок вручення (надіслання) копії судового рішення, передбачений статтею 272 ЦПК України, та про обставини, що об`єктивно перешкоджали отримати вказане судове рішення і подати касаційну скаргу              в передбачений ЦПК України строк. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року 
у справі № 990/115/22 викладено такі правові висновки: «введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану 
в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку».
Позивачем не наведено конкретних обставин, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану, вимкнення електроенергії та унеможливили виконання нею процесуальних дій протягом установленого законом строку. Всі підстави, на які ОСОБА_1 посилається є досить загальними та не 
є тими непереборними обставинами, які перешкоджали їй здійснити усі необхідні процесуальні дії для своєчасного звернення до суду з касаційною скаргою. Обставини, на які посилається позивач, не підтверджуються жодними доказами.
Посилання заявника на військовий стан та вимкнення електропостачання 
є досить загальними та не є тими непереборними обставинами, що перешкоджали їй здійснити усі необхідні процесуальні дії для своєчасного звернення до суду з касаційною скаргою.
Доводи позивача, що її представник 27 жовтня 2022 року подав заяву про перегляд постанови Рівненського апеляційного суду від 22 вересня 2022 року за нововиявленими обставинами, не можуть бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження зазначеного судового рішення, оскільки вказана обставина не підтверджує, а навпаки ставить під сумнів аргументи щодо неможливості виготовлення процесуальних документів протягом п`яти місяців з метою ініціювання касаційного провадження.
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
Особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, 
в тому числі щодо строку на оскарження.
Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.
Отже, позивачу необхідно надіслати на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення із зазначенням поважних підстав пропуску строку та надати належні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, а також докази на підтвердження дати отримання копії оскаржуваної постанови, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя - доповідач відмовляє 
у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Касаційну скаргу позивача необхідно залишити без руху з наданням їй можливості усунути вищевказані недоліки.
На підставі наведеного, керуючись статтями 392, 393 ЦПК України,
У х в а л и в:
Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рівненського апеляційного суду від 22 вересня 2022 року та надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі неподання заяви для поновлення строку касаційного оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                            В. М. Ігнатенко