ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
09 травня 2023 року           справа №200/4542/22 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2023 року (повне судове рішення складено 26 січня 2023 року) у справі № 200/4542/22 (суддя в І інстанції Зеленов А.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання рішення протиправним та його скасування, зобов`язання вчинити певні дії,

                                                          УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - Управління), в якій просив: 
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 29.12.2021 про відмову в призначенні пенсії;
- зобов`язати Управління повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 25.03.2021 із зарахуванням до пільгового стажу на пільгових умовах: - часу проходження військової служби за мобілізацією з 27.03.2015  по 23.11.2020, протягом якого ОСОБА_1 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів із розрахунку один місяць служби за три місяці відповідно до п.п. "а" п. 3 Постанови КМУ від 17.07.1992 №393, та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 25.03.2021 на пільгових умовах відповідно до п."а" ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” в редакції до внесення змін Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення” від 02.03.2015 №213-VІІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 та Рішення Верховного Суду від 21.04.2021 у зразковій справі №360/3611/20-а.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21 лютого 2022 року ним було отримано листа відповідача, у якому було вказано, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду №200/5454/21 від 29.06.2021 повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 25.03.2021 №1988 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).
Також було вказано, що згідно рішення суду до страхового стажу враховано період навчання - з 01.01.2004 по 31.03.2004 та до пільгового стажу враховано періоди роботи в ПрАТ ШУ «Покровське» з 01.04.2004 по 29.06.2004, з 27.09.2004 по 12.09.2005, з 25.12.2006 по 11.01.2021, а також що відповідно наданих документів та з урахуванням рішення Донецького окружного адміністративного суду його загальний страховий стаж складає 31 рік 01 місяць 28 днів, у тому числі пільговий стаж роботи за Списком № 1 - 15 років 03 місяці 4 дні та додатковий за списком №1 15 років, і що враховуючи вищевикладене прийнято рішення відмовити в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, який дає право на пенсію відповідно до ч.3 ст. 114 Закону № 1058 - 25 років.
Вважає рішення від 29.12.2021 про відмову в призначенні пенсії є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2023 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 29.12.2021  про відмову   ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком. 
Зобов`язано відповідача  повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.03.2021 про призначення пенсії за віком та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.
У задоволенні іншої частини позовних вимог -  відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління на користь позивача судовий збір у розмірі 992 гривень 40 копійок.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що не зарахування до пільгового стажу періодів військової служби в особливий період з 27.03.2015 по 20.06.2016, з 15.07.2016 по 24.11.2016, з 25.12.2016 по 16.07.2017, з 16.08.2017 по 29.04.2018 безпосередньої участі в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення Антитерористичної операції, з 10.05.2018 по 01.07.2018, з 01.08.2018 по 23.06.2019, з 10.07.2019 по 08.09.2019, з 24.09.2019 по 21.04.2020, з 22.04.2020 по 23.11.2020 участі в Операції об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій і Луганській областях з розрахунку один місяць служби за три місяці, є правомірним.
Відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058 визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
Відповідно до ч. 1 Постанови від 31.03.1994 №202 „Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад  гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років” підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).
Позивач з 27.03.2015 по 21.04.2020 проходив службу в Збройних Силах України, що підтверджується військовим квитком Серія НОМЕР_1 та довідками від 20.01.2021 №324/3, №324/1, №323, № 324/2, № 38.
В даному випадку, ОСОБА_1 звернувся з заявою про призначення пенсії на підставі ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не з заявою про призначення пенсії за вислугою років як особі, звільненій з військової служби, що в свою чергу свідчить про неможливість застосування правових норм вказаного положення для розрахунку пільгового стажу позивача.
Натомість, необхідно зазначити, що приписами ст. 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.
Отже, періоди в яких позивач безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції підлягають зарахуванню до його пільгового стажу в звичайному обчисленні, оскільки позивач не приймав участь у бойових діях у складі діючої армії, як передбачено ст. 57 Закону України „ Про пенсійне забезпечення”.
Також, управління звертає увагу суду на те, що виходячи з вказаних обставин справи, станом на час звернення ОСОБА_1 до управління з заявою про призначення пенсії, в нього був відсутній встановлений приписами ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пільговий стаж у розмірі 25 років, у зв`язку з чим, підстави для призначення йому пенсії в даному випадку відсутні.
Аналогічна позиція викладена в постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 06.11.2018 року у справі №185/7500/17.
На підставі зазначеного, просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Рішення місцевого суду оскаржено лише відповідачем. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, оскільки судове рішення позивачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення місцевого суду лише в частині, в якій задоволена частка позовних вимог. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити частково, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.
Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, РНОКПП НОМЕР_2 .
27 березня 2015 року на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14.01.2015 № 15\2015 року ОСОБА_1 був призваний у Збройні Сили України, що підтверджується записом за № 9 військового квитка позивача.
Позивач з 27.03.2015 по 21.04.2020 проходив службу в Збройних Силах України, що підтверджується військовим квитком Серія НОМЕР_1 та довідками від 20.01.2021 №324/3, №324/1, №323, № 324/2, № 38.
ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_3 від 24.11.2015.
25 березня 2021 року позивач через ВЕБ-портал Пенсійного фонду України звернувся до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч.3 ст. 114 Закону № 1058-IV.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 27.03.2021 №1988 відмовлено позивачу у призначенні пільгової пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
Рішенням відповідача не зараховані періоди роботи. До страхового стажу не враховані періоди роботи з 01 травня 2015 року  по 31 грудня 2015 року, з 01 січня 2004 року по 31 березня 2004 року, оскільки відсутні дані в індивідуальних відомостях про застраховану особу. До пільгового стажу не враховані періоди роботи в ПрАТ «ШУ «Покровське» з 01 квітня 2004 року по 29 червня 2004 року, з 27 вересня 2004 року по 12 вересня 2005 року, з 25 грудня 2006 року по 11 січня 2021 року, так як позивачем не надано довідку на підтвердження пільгового стажу роботи.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29.06.2021 по справі №200/5454/21 позов ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення, визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 1988 від 27 березня 2021 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.  Зобов`язано Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу: періоди роботи в ПрАТ ШУ «Покровське» з 01 квітня 2004 року по 29 червня  2004 року, з 27 вересня 2004 року по 12 вересня  2005 року, 01 травня 2015 року (з урахуванням ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року про виправлення описки) по 31 грудня 2015 року, з 25 грудня 2006 року по 11 січня 2021 року, до страхового стажу:  період навчання з 01 січня 2004 року по 31 березня 2004 року. Зобов`язано Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву позивача від 25 березня 2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
29 грудня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».  
При відпрацюванні рішення суду до страхового стажу враховано період навчання - з 01.01.2004 по 31.03.2004 та до пільгового стажу враховано періоди роботи в ПрАТ ШУ «Покровське» з 01.04.2004 по 29.06.2004, з 27.09.2004 по 12.09.2005, з 25.12.2006 по 11.01.2021.
Відповідно до наданих документів страховий стаж гр. ОСОБА_1 складає 16 років 10 місяців 01 день, в тому числі пільговий стаж за списком №1 складає - 15 років 03 місяці 04 дня.
За таких обставин вирішено відмовити гр. ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком за нормами ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу в підземних умовах - 25 років.
Заявник набуде право на пенсію за віком згідно ч.3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” при умові продовження роботи на підземних умовах та наявності необхідного пільгового стажу на підземних роботах 25 років, або за умови п.1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в 50 років.
Не погодившись з такими діями відповідачів, позивач звернувся до суду за захистом свої прав.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
У відповідності до ч. 2 ст. 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV.
Статтею 14 Закону №1788-ХІІ передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
Частиною 2 статті 114 Закону №1058-ІV (у редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії) встановлено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Частиною 3 статті 114 Закону № 1058-IV передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, встановлено, що основним документом що підтверджує стаж роботи - є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
З огляду на викладене слідує, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності - на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.
Відповідно до ст. 2 Закону України 25 березня 1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 4 вказаної статті Закону передбачено види військової служби, а саме, строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначає Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413.
Відповідно до пункту 2 Порядку №413 статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Пунктом 4 Порядку № 413 визначено підставу надання особі статусу учасника бойових дій: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).
При цьому, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року.
Закон №2011-XII, який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до статей 1 та 2 Закону № 2011-XII військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII, до учасників бойових дій належать, зокрема, військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону №2011-XII визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України від 06 грудня 1991 року №1932-XII «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону №1932-XII, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону №1932-XII, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Стаття 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII визначає пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлює, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.
Згідно абзацу 7 підпункту 1 пункту 2.3 розділу II «Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей», затвердженого наказом Міноборони України від 14.08.2014 №530, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.
З системного аналізу норм чинного законодавства вбачається, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
У свою чергу, час проходження військової служби, протягом якого військовослужбовець брав участь в антитерористичній операції в особливий період, зараховується до страхового стажу на пільгових умовах одного місяця служби за три.
Також, постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (в редакції, чинній на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії), встановлено, що нарахування страхового пенсійного стажу для військовослужбовців учасників антитерористичних операцій за час їх безпосередньої участі в антитерористичній операції має здійснюватися у потрійному розмірі.
Вказана правова позиція узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.06.2018 у справі № 348/347/17, від 30.07.2019 у справі № 346/1454/17, від 02.04.2020 у справі № 185/4140/17, від 16.06.2020 у справі № 185/7049/16-а.
З огляду на це, суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги посилання відповідача на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06.11.2018 у справі №185/7500/17.
При цьому в справі № 185/4140/17 предметом позову було кратне обчислення трудового стажу при призначенні пенсії на пільгових умовах за ст. 14 Закону № 1788-ХІІ, норми якої ідентичні положенням ч.3 ст. 114 Закону № 1058. При цьому Верховним Судом зроблений висновок про те, що служба, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.
Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач проходив військову службу під час мобілізації та за контрактом в особливий період, що підтверджується копією військового квитка, яка наявна в матеріалах справи, а отже, зазначений період повинен зараховуватись до страхового та пільгового стажу позивача.
При цьому, періоди участі позивача в антитерористичній операції та операції об`єднаних сил мають зарахуватись до спеціального пільгового стажу із розрахунку місяць служби за три.
Відповідачем вказані періоди не зараховані до спеціального пільгового стажу із розрахунку місяць служби за три, що свідчить про порушення пенсійним органом вимог наведених норм законодавства.
Враховуючи викладене, рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню з подальшим повторним розглядом заяви позивача про призначення пенсії на пільгових умовах.

Поряд з цим, місцевим судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни його рішення в мотивувальній частині.
Так, суд першої інстанції своїм рішенням зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області  повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.03.2021 про призначення пенсії за віком та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.
Однак, в мотивувальній частині суд не зазначив період військової служби позивача, який підлягає зарахуванню до спеціального пільгового стажу за Списком №1 в потрійному розмірі.
При цьому ОСОБА_1 в позові просив зарахувати до пільгового стажу на пільгових умовах час проходження військової служби за мобілізацією з 27.03.2015  по 23.11.2020, протягом якого він брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів із розрахунку один місяць служби за три місяці.
Задля уникнення можливого спору між сторонами з цього приводу колегія суддів вважає за необхідне доповнити висновки місцевого суду по суті спору наступним (що і є зміною мотивувальної частини рішення суду першої інстанції).
В постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 185/4140/17 наявний правовий висновок, відповідно до якого судом апеляційної інстанції вірно встановлено, шо позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції в період з 22.07.2014 по 12.12.2014 та з 18.12.2014 по 20.03.2015, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_4 від 29.03.2017. Отже, саме вказаний період підлягає кратному обрахуванню.
Загальний період мобілізації підлягає зарахуванню до пільгового стажу без пільгового обчислення у кратному розмірі.
Аналогічний підхід застосований і в справі № 185/7049/16-а, розглянутій Верховним Судом постановою від 16.06.2020.
Отже, кратному обрахуванню з розрахунку один місяць служби за три місяці підлягають періоди військової служби ОСОБА_1 в особливий період з 27.03.2015 по 20.06.2016, з 15.07.2016 по 24.11.2016, з 25.12.2016 по 16.07.2017, з 16.08.2017 по 29.04.2018 безпосередньої участі в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення Антитерористичної операції, з 10.05.2018 по 01.07.2018, з 01.08.2018 по 23.06.2019, з 10.07.2019 по 08.09.2019, з 24.09.2019 по 21.04.2020, з 22.04.2020 по 23.11.2020 участі в Операції об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій і Луганській областях, які (періоди) підтверджуються довідками військової частини від 20.01.2021 №324/3, №324/1, №323, № 324/2, № 38.
Загальний період мобілізації підлягає зарахуванню до пільгового стажу без пільгового обчислення у кратному розмірі.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
Частиною четвертою цієї ж статті передбачено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого суду – зміні його мотивувальної частини.
Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

                                                         ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області – задовольнити частково.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2023 року у справі № 200/4542/22 – змінити в мотивувальній частині, а в іншій частині – залишити без змін.
Повне судове рішення – 09 травня 2023 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                      І. В. Сіваченко

                                                                                          А. А. Блохін

                                                                                          Т.Г. Гаврищук