Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2023 року                                                         м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 02 березня 2023 року про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою:  АДРЕСА_1 , працюючого слюсарем Здолбунівського депо Укрзалізниці до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,- 

в с т а н о в и в : 

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 02 березня 2023 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Не погодившись із постановою суду,   ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. 
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції є незаконною та не обґрунтованою. Стверджує, що працівники поліції порушили порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому він не є належним та достовірним доказом його вини. Покликаючись на правові норми, що регулюють порядок огляду водія на стан сп`яніння, стверджує, що вина у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не доведена належними та допустимими доказами, а адміністративні матеріали оформлені працівниками поліції неналежним чином. Вказує на упередженість дій працівників поліції та наголошує, що наявний у матеріалах справи відеозапис був зроблений під психологічним тиском на нього, після складання протоколу, а тому не може вважатися належним доказом у справі. Заперечує факт вживання наркотичних речовин і стверджує, що його необґрунтовано притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши 
____________________________________________________________________________________________________________________  
Справа №570/3229/22                                                                                                          Суддя в суді І інстанції – Таргоній М.В.,
Провадження № 33/4815/277/23                                                                Суддя в апеляційній інстанції  –  Шимків С.С.
Бондарчука О.А., апеляційний суд приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.        
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.
Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.
Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Судом встановлено, що 24 серпня 2022 о 22 год. 35 хв., на вул. Рівненській в смт. Квасилів, Рівненського району, Рівненської області, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21011, р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.
Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі  ОСОБА_1  відмовився, чим допустив порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, що підтверджується направленням водія на огляд до медичного закладу, а також відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.
Будь-яких об`єктивних причин відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння не встановлено. Відповідних пояснень ні у протоколі, ні в апеляційній скарзі ним не наведено. 
Доказів про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у приватному порядку, після складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 не надав.
Натомість, з наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що у ході розмови з поліцейським,  ОСОБА_1 визнав, що вживав наркотичні засоби та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, що охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційний суд критично ставиться до покликання скаржника на невідповідність часу, який зазначений у протоколі та відображений на відеозаписі, оскільки це не спростовує змісту відеозапису та вини ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 2.5 ПДР. 
Не надано стороною захисту й доказів, які б свідчили про упередженість і неправомірність дій працівників поліції і вказували на допущення ними таких порушень під час оформлення адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 , які б ставили під сумнів його вину у вчиненні інкримінованого правопорушення.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 119744 від 24 серпня 2022року, направленням водія на огляд до медичного закладу, зобов`язаннями про відсторонення від керування, постановою серії БАВ №083453 від 24.08.2022 року, а також відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції.
Факт вчинення правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою.
Підстав вважати їх недопустимими апеляційний суд не вбачає.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Статтею 23 КУпАП передбачено,що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Застосований місцевим судом до  ОСОБА_1   вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень. 
Постанова суду першої інстанції є законна та обґрунтована, а тому підстави для її скасування відсутні. 
На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст.294 КУпАП, Рівненський  апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 02 березня 2023 року без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського
апеляційного суду                                                         Шимків С.С.