Ухвала
 
16 травня 2023 року 
м. Київ
 
справа № 128/2246/20
провадження № 61-6508ск23
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області                             від 08 вересня 2020 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 06 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2022 року ОСОБА_1 вперше звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області                             від 08 вересня 2020 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 06 червня 2022 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 05 липня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків. Ухвалою Верховного Суду                     від 29 липня 2022 року продовжено строк на усунення недоліків касаційної скарги. Ухвалою Верховного Суду від 06 вересня 2022 року касаційну скаргу повернуто заявниці, оскільки останньою не усунуті недоліки, визначені ухвалою Верховного Суду від 05 липня 2022 року (провадження № 61-5711ск22).
 
У жовтні 2022 року ОСОБА_1 вдруге звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області                             від 08 вересня 2020 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 06 червня 2022 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 14 жовтня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків. Ухвалою Верховного Суду                     від 21 листопада 2022 року продовжено строк на усунення недоліків касаційної скарги. Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2022 року касаційну скаргу повернуто заявниці, оскільки останньою не усунуті недоліки, визначені ухвалою Верховного Суду від 14 жовтня 2022 року (провадження № 61-9850ск22).
 
У січні 2023 року ОСОБА_1 втретє звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області                             від 08 вересня 2020 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 06 червня 2022 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 30 січня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків. Ухвалою Верховного Суду                     від 02 березня 2023 року продовжено строк на усунення недоліків касаційної скарги. Ухвалою Верховного Суду від 04 квітня 2023 року касаційну скаргу повернуто заявниці, оскільки останньою не усунуті недоліки, визначені ухвалою Верховного Суду від 30 січня 2023 року (провадження № 61-976ск23).
 
У квітні 2023 року ОСОБА_1 вчетверте звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області                             від 08 вересня 2020 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 06 червня 2022 року.
 
Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню із таких підстав.
 
За правилами статті 392 ЦПК України касаційна скарга подається у письмовій формі та підписується особою, яка її подає.
 
Структура касаційної скарги має містити обов`язкові елементи (реквізити), зокрема, підпис особи, яка звертається із скаргою до суду, який має бути розміщений наприкінці касаційної скарги - після викладу її змісту, фіналізуючи його.
 
Відповідно до ДСТУ 4163:2020 підпис розміщують під текстом документа або під відміткою про наявність додатків.
 
Виклад касаційної скарги ОСОБА_1 здійснено на двох сторінках, проте підпис розміщено у лівому верхньому куті її першої сторінки до початку викладу її змісту, що не дозволяє зробити однозначний висновок про те, що зміст та вимоги касаційної скарги вчинені та підтримуються саме цією особою.
 
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга підписана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
 
Оскільки касаційна скарга за загально прийнятною формою та змістом не відповідає вимогам щодо оформлення такого роду процесуальних звернень, не посвідчена власноручним підписом заявниці, застосованим після викладу основного тексту скарги, то відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається заявнику.
 
Водночас, документ, який подано 03 травня 2023 року як касаційна скарга за своїм змістом є повною копією документа, датованого 05 листопада 2022 року (в частині дати також), який подавався до Верховного Суду  14 листопада 2022 року за          вх. № 13122/0/220-23 як уточнена редакція касаційної скарги на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 14 жовтня 2022 року про залишення касаційної скарги без руху (провадження № 61-9850ск22), яка повернута ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2022 року касаційну скаргу повернуто заявниці, оскільки останньою не усунуті недоліки, визначені ухвалою Верховного Суду від 14 жовтня 2022 року (провадження № 61-9850ск22).
 
Враховуючи викладене, касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 08 вересня 2020 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 06 червня 2022 року підлягає поверненню заявниці. 
 
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
 
Керуючись статтями 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 08 вересня 2020 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 06 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним вважати неподаною та повернути заявниці. 
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                     О. В. Ступак