КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
апеляційне провадження №22-ц/824/6046/2023
справа №760/9495/22

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року                                                                                                м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача       Поліщук Н.В.
суддів                         Нежури В.А., Соколової В.В.
 
розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" на заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03 листопада 2022 року, ухвалене під головуванням судді Сенька М.Ф.,
у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
 
встановив:
 
У липні 2022 року AT КБ "ПРИВАТБАНК" звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 51 663,67 грн заборгованості за кредитним договором.
Вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала заяву №б/н від 14 травня 2011 року.
Відповідно до виявленого бажання відповідачці відкрито рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, зазначеному у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку.
Для користування вказаним рахунком відповідачкою отримано кредитку картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 50 000,00 гривень.
Позивач за вказаним договором б/н від 14 травня 2011 року зобов`язання виконав у повному обсязі а саме надав кредит у розмірі встановленому у договорі.
Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору внаслідок чого у відповідачки виникла заборгованість, яка станом на 28 червня 2022 становить 51 663,67 гривень.
Мотивуючи наведеним позивач просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в розмірі 51 663,67 гривень, яка складається з:
-                   41 792,81 гривень - заборгованість за тілом кредиту;
-                   9 870,86 гривень -  заборгованість за простроченими відсотками.
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 03 листопада 2022 року позовні вимоги задоволено частково, вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за тілом кредиту у розмірі 41 792,81 гривень та 2006,98 гривень на відшкодування сплаченого судового збору . В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з ухваленим рішенням, AT ''ПРИВАТБАНК" подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення в частині вирішення вимог, у задоволенні яких відмовлено, скасувати, позовні вимоги в цій частині задовольнити.
Посилається на те, що між сторонами укладено договір, позичальник погодився на його умови, зокрема з тим, що підписавши заяву, позичальник погоджується і з іншими умовами, які розміщені на сайті банку та у сукупності становлять весь договір, а також з  правом банку змінювати кредитний ліміт. Оскільки договір є кредитним, ним визначено проценти за користування коштами, відтак суд безпідставно відмовив у стягненні процентів.
Звертає увагу, що відповідачкою також підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду". Уважає, що відповідачка належним чином повідомлена про умови кредитування щодо сплати процентів.
Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм, матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Частково задовольнивши позовні вимоги, суд першої інстанції вказав, що банк не довів наявність між сторонами домовленості про сплату процентів за користування кредитними коштами. Зазначив, що матеріали справи містять анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, на підставі якої відповідачка отримала грошові кошти та яка не містить відомостей про розмір процентів.
Відтак, позивачем не доведено того факту, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
Натомість суд уважав доведеним фактичне отримання та використання коштів, відтак дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту.
Рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту позивачем не оскаржується, відтак апеляційним судом не переглядається.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів робить такий висновок.
Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Тобто, метою договору є забезпечення фіксування тих умов, на які сторони погоджуються для врегулювання своїх взаємних прав і обов`язків щодо обраного ними кола відносин.
Умови договору та спосіб його вчинення можуть бути визначені сторонами з урахуванням вимог законодавства та із дозволеним відступом від нього, або на таких саме принципах запропоновані однією із сторін.
Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту частини 1 статті 638 та статті 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.
Правовідносини між сторонами можуть виникати унаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої (стаття 634 ЦК України). Про ознайомлення із запропонованими умовами сторона, яка приєднується, має засвідчити своїм підписом, чи іншим способом про ознайомлення та погодження (стаття 207 ЦК України).
Платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором
Кредитна банківська платіжна картка надає змогу здійснювати операції за дебетом картрахунку в межах установленого банком-емітентом ліміту кредиту.
Кредитна схема передбачає здійснення розрахунків за виконані клієнтом операції з використанням платіжної картки за рахунок коштів, наданих йому банком у кредит (у межах кредитної лінії).
Підставою позову є невиконання кредитних зобов`язань, що пов`язані із видачею кредитних коштів.
Статтею 1054 ЦК України установлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (у цій справі АТ КБ "ПриватБанк").
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, такі повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. Саме банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна уважати, що в такому випадку споживач послуг банку лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Оформлення договірних відносин, у разі виникнення спору, повинно забезпечувати рівні можливості для сторін доводити факт укладення договору на тих чи інших умовах, а суд дослідити та оцінити такі умови. Обравши спосіб, відповідно до якого клієнт AT "ПРИВАТБАНК" лише вказує, що він ознайомився з умовами, які викладені окремо на веб-сайті банку в мережі Інтернет та вони можуть змінюватися, проте клієнт зобов`язаний стежити за такими змінами, банк, тим самим, добровільно допускає настання ризику доведення своїх вимог та факту належної обізнаності клієнта банку із умовами, на яких відбувається кредитування.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за  договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. 
Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно із статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
З матеріалів справи установлено, що 14 травня 2011 року у формулярі Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку заповнена інформація про персональні та контактні дані ОСОБА_1 , а також останньою проставлено підпис під текстом у розділі "Ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами у ПриватБанку, прошу надати мені перераховані нижче послуги ".
Зазначений розділ передбачає проставляння відміток навпроти запропонованого виду карток. Відповідна відмітка проставлена навпроти "платіжна картка кредитка "Універсальна", у графі "бажаний кредитний ліміт по платіжним картам "Універсальна/Gold" вказано 1 500 гривень.
Окрім того, при пред`явленні позову банком надано підписану відповідачкою довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" за договором SAMDN50000044856925, що містить умови про базову відсоткову ставку 2,5% на місяць з розрахунку 360 днів у році, строки внесення щомісячних платежів - до 25 числа кожного місяця, розмір щомісячного платежу - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше розміру залишку заборгованості, процентна ставка (в місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредиту 3,75%. Окрім цього, вказана довідка містить умови нарахування штрафу при порушенні строків платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів 500 гривень + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій.
Отже при зверненні до суду із цим позовом, банк довів наявність між сторонами домовленості щодо суттєвих умов кредитного договору, зокрема, умови нарахування та сплати процентів.
Суд першої інстанції на зазначену довідку уваги не звернув, а тому дійшов помилкового висновку про відсутність домовленості про сплату процентів за користування кредитними коштами.
З даних довідки, виданої АТ КБ "ПриватБанк" установлено, що ОСОБА_1 надано 7 кредитних карток, а саме: 14 травня 2011 року № НОМЕР_1 з терміном дії до 04/15; 26 травня 2015 року НОМЕР_2 з терміном дії 01/19; 19 січня 2016 року № НОМЕР_3 та НОМЕР_3 з терміном дії до 01/20 (2 картки); 20 серпня 2018 року № НОМЕР_4 з терміном дії 03/22; 25 листопада 2019 року № НОМЕР_5 з терміном дії 05/23; 30 вересня 2019 року № НОМЕР_6 (а.с.38).
Отже при зверненні до суду із цим позовом, банк довів наявність між сторонами домовленості щодо суттєвих умов кредитного договору, зокрема, умов про нарахування та сплату процентів.
Суд першої інстанції зазначену довідку про умови кредитування не дослідив, що призвело до неповноти з`ясування обставин у справі та прийняття в цій частині необґрунтованого висновку про відмову в задоволенні вимог.
Відповідно до частин 1 та 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оспорюваною в суді апеляційної інстанції є сума 9870,86 грн. За наслідками вирішення апеляційної скарги суд дійшов висновку про стягнення 9870,86 грн, що становить 100% від оспорюваної суми.
З урахуванням встановлених та досліджених обставин, загальний розмір позовних вимог, що підлягають задоволенню, становить 51 663,67 грн, що становить 100% від ціни позову.
За звернення до суду з позовом позивачем підлягав сплаті та був сплачений судовий збір у розмірі 2481,00 гривень (а.с. 77). За подання апеляційної скарги підлягав сплаті та був сплачений судовий збір у розмірі 3721,50 грн (а.с. 101), що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" задовольнити.
 
Заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03 листопада 2022 року в оскарженій частині щодо вирішення позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом скасувати.
 
Ухвалити у цій частині нове судове рішення такого змісту.
 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" 9 870,86 гривень на погашення заборгованості за простроченими відсотками.
 
Заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03 листопада 2022 в частині стягнення судового збору змінити, збільшивши розмір стягнутого судового збору з 2006,98 гривень до 2481,00 гривень.
 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК"  на відшкодування судових витрат, пов`язаних із поданням апеляційної скарги ,  3721,50 гривень. 
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.
 
Повну постанову складено 03 липня 2023 року.

Суддя-доповідач                                                      Н.В. Поліщук

Судді                                                                         В.А. Нежура

В.В. Соколова