ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 322/106/232                                 Головуючий в 1 інст. Губанов Р.О.
Провадження № 33/807/311/23                                         Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       14 квітня 2023 року         м. Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участі ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 16 лютого 2023 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що 21.01.2023 в період часу з 23:00 хв. до 23:30 в с. Любицьке Запорізького району Запорізької області водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2108 номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не підтверджує того, що він порушив вимоги ПДР України. Також протокол не містить найменування технічного засобу, за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення, що дозволило б однозначно ідентифікувати пристрій. 
Матеріали справи не містять доказів того, що він здійснював керування транспортним засобом.
Постанову суду просить скасувати, а провадження в справі закрити. 
Заслухавши  ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до таких висновків. 
Постановою районного суду від 16.02.2023 року до адміністративної відповідальності притягнуто ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
З огляду на встановлені судом першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Вказаний висновок суду підтверджується сукупністю доказів в справі, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №178319 (а.с.1), яким ОСОБА_1 звинувачено в тому, що він 21.01.2023 о 23:00 год. в с. Любицьке Запорізького району Запорізької області, вул. Шкільна, б. 5 керував автомобілем ВАЗ 2108 номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 (а) ПДР України; оптичним носієм інформації у вигляді СД-диску (а.с.2), з якого вбачається, що ОСОБА_1 двічі – на місці зупинки та в спеціалізованому медичному закладі пройшов огляд на визначення стану сп`яніння. Результат обох оглядів є позитивним, водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння; направленням на огляд водія транспортного засобу (а.с.3), яким встановлено, що ОСОБА_1 був не згодний з результатами огляду на місці зупинки та був направлений до закладу охорони здоров`я. Результат огляду в лікарні позитивний (1,77 проміле); роздруківкою з приладу «Драгер» (а.с.4), якою встановлено, що ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану сп`яніння за місцем зупинки. Результат огляду 1,77 проміле; акт огляду (а.с. 5), яким встановлено, що ОСОБА_1 під час події були виражені ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення мови; медичний висновок від 22.01.2023 року (а.с.6), яким встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Зі змісту відеозапису вбачається, що а ні ОСОБА_1 , а ні інші особи, які були пасажирами транспортного засобу, на місці зупинки не оспорювали факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а навпаки вказували напрямок їх руху, намагалися вмовити працівників поліції відпустити їх. 
Розглядаючи справу стосовно ОСОБА_1 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації стороною захисту наданих їй прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 в рушенні вимог п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду і вважає, що матеріли в справі не містять інформації про обставини, які підлягають перевірці в суді апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, оскільки вони підтверджують інкриміновані обставини. 
Суд відхиляє доводи апелянта, оскільки вони є безпідставними та такими, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Зокрема, доводи про те, що ОСОБА_1 під час події не здійснював керування, а лише перебував в транспортному засобі. 
Апеляційний суд відхиляючи вказані доводи, наголошує, що така версія обвинуваченого з`явилася лише на стадії судового розгляду. Переглянутими відеозаписами з місця події не встановлено, що ОСОБА_1 під час події вказував, що він не керував автомобілем. Навпаки, встановлено, що ОСОБА_1 не заперечував факту здійснення керування, надав свідчення по суті справи та вказував, що під час події дійсно вживав алкогольні напої. 
Таким чином, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 під час події був водієм, а тому є суб`єктом за інкримінованим адміністративним правопорушенням. 
Твердження ОСОБА_1 про те, що матеріали справи не містять належних доказів його винуватості є лише формальним та направлення для уникнення відповідальності, оскільки доказами в справі підтверджується факт здійснення керування, проходження огляду, як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, результати такого огляду (перебування в стані алкогольного сп`яніння). Сукупність таких не спростованих доказів дає підстави лише для єдиного висновку, що ОСОБА_1 під час події порушив вимоги п. 2.9а ПДР України. 
Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Здійснення керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є грубим адміністративним правопорушенням. 
Дії, вчинені ОСОБА_1 , характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпеку, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для його учасників.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідно до положень ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, відношення до вчиненого.
Неправильного застосування норм матеріального прав або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.
З урахуванням вище викладеного, апеляційний суд вважає, що постанова районного суду, прийнята щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і підстав для скасування не встановлено.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 16 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                         В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 322/106/23