ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/893/23                                                                          Суддя (судді) першої інстанції: Журавель В.О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2023 року                                                                                            м. Київ
Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                                     судді-доповідача Кузьменка В. В.,
                                     суддів Василенка Я. М., Ганечко О. М.,
                                        за участю секретаря Кірієнко Н. Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК БОТІЄВСЬКА ВІТРОЕЛЕКТРОСТАНЦІЯ" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, за апеляційною скаргою Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 15 березня 2023 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК БОТІЄВСЬКА ВІТРОЕЛЕКТРОСТАНЦІЯ" звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просило:
- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення № 263/32-00-04-04-01-29-36168821 від 17 жовтня 2022 року.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15 березня 2023 року провадження по справі закрито на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.
Стягнуто з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК БОТІЄВСЬКА ВІТРОЕЛЕКТРОСТАНЦІЯ" понесені витрати по сплаті судового збір у розмірі 26840,00 грн.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням в частині розподілу судових витрат, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати спірну ухвалу суду, повернувши судовий збір з державного бюджету.
В апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.
Представник відповідача в судовому засіданні просив задовольнити вимоги апеляційної скарги.
Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення питання, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів, з урахуванням положень п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи без представника позивача.
Положеннями  ст. 242 КАС України  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 308  КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.
Стягуючи понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 26840,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК БОТІЄВСЬКА ВІТРОЕЛЕКТРОСТАНЦІЯ", суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позовна заява надійшла до суду 18 січня 2023 року, а спірне податкове повідомлення-рішення скасовано відповідачем 26 січня 2023 року, тобто після подання позовної заяви, то у відповідності до вимог ст. 140 КАС України, понесені позивачем витрати стягуються за рахунок відповідача.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 189 КАС України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Цією ж статтею встановлено, що суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.
Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
Згідно з  ч. 2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету
Згідно з вимогами ст. 140 КАС України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 КАС України у разі вирішення справи шляхом примирення, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
26 січня 2023 року відповідачем прийнято рішення про скасування грошового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 17 жовтня 2022 року № 263/32-00-04-04-01-29-36168821.
При вирішенні спірного в межах апеляційного розгляду питання слід встановити, чи мав місце факт відмови позивача від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви.
Суд першої інстанції вірно вказав, що позовна заява надійшла до суду 18 січня 2023 року, а податкове повідомлення-рішення скасовано відповідачем 26 січня 2023 року. Таким чином, після підписання позивачем позову та його надходження до суду, відповідачем було в добровільного порядку скасовано податкове повідомлення-рішення. Таким чином, ці дії були здійснені відповідачем після подання позовної заяви, а тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору, згідно з приписами ст. 140 КАС України, підлягають поверненню позивачу шляхом їх відшкодування за рахунок відповідача.
В контексті викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками Київського окружного адміністративного суду за наслідками розгляду питання про розподіл судових витрат.
Колегією суддів враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Розглянувши доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 140, 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 15 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК БОТІЄВСЬКА ВІТРОЕЛЕКТРОСТАНЦІЯ" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 15 березня 2023 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач                                                                        В. В. Кузьменко 

Судді:                                                                                           О. М. Ганечко

                                                                                                    Я. М. Василенко