ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року	Львів	Справа № 500/4059/22 пров. № А/857/1100/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Коваля Р. Й.,
суддів                                                                       Гуляка В. В.,
                                                                                 Ільчишин Н. В.,

розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 січня 2023 року (прийняте за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у м. Тернополі суддею Мандзієм О. П.) в адміністративній справі № 500/4059/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,

                                                       В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі також - ГУ ПФУ в Донецькій області) від 31.10.2022 № 191950018304 про відмову їй у призначені пенсії за віком на пільгових умовах;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області (далі також ГУ ПФУ в Тернопільській області) зарахувати до її спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.6 ч.2. ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період навчання у середньому профтехучилищі № 2 м. Тернопіль з 01.09.1981 по 14.07.1984 та період роботи у відкритому акціонерному товаристві «Тернопільське об`єднання «Текстерно» (далі – ВАТ «ТО «Текстерно») з 11.07.1984 по 22.04.2011, включаючи період відпусток по догляду за дитиною до досягнення кожною з них трирічного віку.
- зобов`язати ГУ ПФУ в Тернопільській області призначити пенсію на пільгових умовах на підставі п.6 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з моменту її звернення, з 25.10.2022. 
Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що відповідач відмовив їй у призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.6 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки пільговий стаж не підтверджено в установленому порядку. До пільгового стажу відповідачем не зарахований період з 11.07.1984 по 22.04.2011 згідно довідки від 20.10.2022 № 04/510, виданої ВАТ «ТО «Текстерно», оскільки відсутній підпис керівника підприємства (довідка засвідчена підписом керуючого санацією, документи щодо надання права підпису відсутні).

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 січня 2023 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 31.10.2022 № 191950018304 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.6 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період навчання в середньому професійно-технічному училищі №2 міста Тернополя з 01.09.1981 по 14.07.1984 та період роботи в відкритому акціонерному товаристві «Тернопільське об`єднання «Текстерно» з 11.07.1984 по 22.04.2011.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах на підставі п.6 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 25.10.2022.
Стягнуто з державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп.
Стягнуто з державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Донецькій області на користь ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржило ГУ ПФУ в Донецькій області, яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте без урахування фактичних обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивачці відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. До пільгового стажу роботи не зарахований період з 11.07.1984 по 22.04.2011 згідно довідки від 20.10.2022 № 04/510, виданої ВАТ «ТО «Текстерно», оскільки відсутній підпис керівника підприємства (довідка засвідчена підписом керуючого санацією, документи щодо надання права підпису відсутні). 
Вважає, що пенсійний орган, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством. 
Також зазначає, що суд першої інстанції задовольняючи позов, втрутився у дискреційні повноваження пенсійного органу та перебрав на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції пенсійного органу, зокрема щодо обрахунку пільгового стажу.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно частково задовольнити з таких підстав.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 10 - 11), згідно записів у її трудовій книжці НОМЕР_1 від 11.07.1984 у період з 01.09.1981 по 14.07.1984 навчалася в середньому професійно-технічному училищі № 2 міста Тернополя за професією ткач 5-го розряду, про що свідчать і відомості диплома НОМЕР_2 від 16.07.1984 (а. с. 21), та в період з 11.07.1984 по 22.04.2011 працювала на посаді ткалі 5-го розряду ткацького цеху № 5 ВАТ «ТО «Текстерно» (а. с. 15 - 16).
За час роботи у ВАТ «ТО «Текстерно» у позивача народилися дві доньки: 02.08.1989  відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 07.10.2022 (а.с.19) та 15.05.1992 згідно з свідоцтвом про народження НОМЕР_4 від 10.07.1992 (а. с. 20).
З довідки № 04/510 від 20.10.2022, виданої ВАТ «ТО «Текстерно», про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записі у ній слідує, що за період з 11.07.1984 по 22.04.2011, спеціальний стаж роботи позивача становить 12 років 6 місяців 3 дні (а. с. 17).
25.10.2022 позивач звернулася із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.6 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а. с. 22).
Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 31.10.2022 № 191950018304 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії, оскільки пільговий стаж не підтверджено в установленому порядку. До пільгового стажу відповідачем не зарахований період з 11.07.1984 по 22.04.2011 згідно довідки від 20.10.2022 № 04/510, виданої ВАТ «ТО «Текстерно», оскільки відсутній підпис керівника підприємства (довідка засвідчена підписом керуючого санацією, документи щодо надання права підпису відсутні) (а. с. 14).
Листом ГУ ПФУ в Тернопільській області від 04.11.2022 № 1900-0214-9/32945 позивачу повідомлено про те, що їй відмовлено у призначенні пенсії згідно поданої заяви від 25.10.2022 (а. с. 13).
Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що керуючий санацією - арбітражний керуючий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, - керівник боржника, призначений господарським судом для здійснення процедури санації боржника. Тому суд критично оцінив позицію відповідача у цій справі та вказав, що зазначені ним у оскаржуваному рішенні обставини не свідчать про недостовірність наведених у вказаній довідці відомостей, а відтак не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії без урахування такої довідки.
Також зазначив, що період роботи, включаючи перебування у декретній відпустці та у відпустках по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у ВАТ «ТО «Текстерно» з 11.07.1984 по 22.04.2011 та період навчання в середньому професійно-технічному училищі №2 міста Тернополя з 01.09.1981 по 14.07.1984 підлягають зарахуванню до спеціального стажу роботи позивача згідно з п. 6 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки такі відповідають записам в його трудовій книжці, недостовірності або інших ознак юридичної дефектності яких не встановлено, а тому її належить розглядати як належний та допустимий доказ у справі. 
Оцінюючи наведені обставини у їх сукупності, досягнення на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 6 ч. 2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачем віку 55 років, наявність достатнього пільгового стажу, понад 20 років, з урахуванням висновків суду у цьому рішенні, суд дійшов висновку про невідповідність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 31.10.2022 № 191950018304 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, в контексті ч. 2 ст. 2 КАС України, а отже таке є протиправним та підлягає скасуванню.
При цьому суд зазначив, що у спірних правовідносинах нормами чинного законодавства, враховуючи наявність у ОСОБА_1 відповідного віку, достатнього пільгового стажу, не передбачено альтернативних способів поведінки, дій, рішень суб`єкта владних повноважень, окрім як призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно п. 6 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 25.10.2022 – дня звернення за пенсією згідно з п. 1 ч. 1 ст. 45 вказаного Закону.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з таких підстав.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду регулює Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 р. № 1058-IV (далі – Закон № 1058-IV), статтею 8 якого передбачено право громадян України на отримання пенсій та соціальних послуг.
Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення (частина третя статті 4 Закон України № 1058-ІV).
Відповідно до пункту 2 розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Пунктом 6 частини другої статті 114 Закону № 1058 передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається робітницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затвердженим у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і за наявності стажу зазначеної роботи не менше 20 років.
Професія "ткач" внесена до Списку текстильних виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 583.

Згідно зі статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. 

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлений Кабінетом Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі – Порядок № 637).
Згідно з пунктом 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку № 637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. 

Отже, основним документом, який підтверджує наявність у позивача трудового стажу, є його трудова книжка. Разом з тим у трудовій книжці позивача відсутні необхідні записи щодо періодів пільгового стажу роботи.

Судом встановлено, що позивач для підтвердження стажу роботи крім трудової книжки надала відповідачу довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 04/510, видану 20.10.2022 ВАТ «ТО «Текстерно», з якої видно, що сумарна тривалість стажу її роботи за професією ткач за період з 11.07.1984 по 22.04.2011 становить 12 років 6 місяців 3 дні.
Разом з тим, пенсійним органом не зарахований період з 11.07.1984 по 22.04.2011 згідно довідки від 20.10.2022 № 04/510, виданої ВАТ «ТО «Текстерно», оскільки відсутній підпис керівника підприємства (довідка засвідчена підписом керуючого санацією, документи щодо надання права підпису відсутні).

Щодо правомірності такої відмови колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, керуючий санацією - арбітражний керуючий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, - керівник боржника, призначений господарським судом для здійснення процедури санації боржника.

Згідно частини другої статті 50 Кодексу України з процедур банкрутства керуючий санацією боржника призначається господарським судом у порядку, встановленому цим Кодексом, з числа арбітражних керуючих.
Частиною п`ятою цієї статті визначено права керуючого санацією, до яких, зокрема, входить право укладати від імені боржника цивільно-правові, трудові та інші правочини (договори).
Частиною шостою цієї ж статті визначено обов`язки керуючого санацією, до яких, зокрема, входить обов`язок забезпечити ведення боржником бухгалтерського обліку і статистичного звіту та фінансової звітності. 
Також закріплено можливість здійснювати інші передбачені законодавством повноваження.

У розрізі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що до повноважень керуючого санацією відносяться, зокрема, повноваження щодо підпису довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що відповідач діяв недобросовісно та необґрунтовано, відмовляючи позивачу у зарахуванні стажу за період з 11.07.1984 по 22.04.2011 згідно довідки від 20.10.2022 № 04/510, виданої ВАТ «ТО «Текстерно», з тих підстав, що довідка засвідчена підписом керуючого санацією.

Тому, колегія суддів дійшла висновку про те, що довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 04/510, видана 20.10.2022 ВАТ «ТО «Текстерно» повинна враховуватися пенсійним органом під час розгляду заяви про призначення пільгової пенсії, з метою обрахунку пільгового стажу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що відповідач прийняв необґрунтоване рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії, у зв`язку з чим, таке рішення відповідача необхідно скасувати.

Колегія суддів погоджується доводами суду першої інстанції про те, що до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років і на пільгових умовах, зараховується період навчання в середньому професійно-технічному училищі та час догляду працюючої особи за дитиною до досягнення нею 3-річного віку.

Разом з тим апеляційний суд зазначає, що зарахування чи не зарахування такого стажу не було предметом розгляду в оскаржуваному рішенні та підставою для відмови у призначенні пенсії, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави вважати, що відповідачем надано цим обставинам належну оцінку та здійснено належний обрахунок цього стажу, що входить до безпосередніх його обов`язків, що виключає можливість зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсії.

Крім того колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що норми законодавства щодо надання відпустки при народженні позивачкою першої дитини відрізнялись від норм законодавства, які були чинними на час народження нею другої дитини і передбачали різні періоди відпустки. Також у матеріалах справи відсутні накази про надання таких відпусток чи інші документи, які б надавали можливість встановити точний період перебування позивачки у цих відпустках і відповідно зарахувати його до стажу роботи.

Враховуючи наведене колегія суддів зазначає, що відповідач наділений дискреційними повноваженнями з питань призначення та виплати пенсії або прийняття рішення про відмову у їх видачі, а тому суд не вправі перебирати на себе функції вказаного суб`єкта владних повноважень. При цьому, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

При цьому колегія суддів звертає увагу на застосуванні при розгляді заяви позивача щодо призначення пенсії принципу екстериторіальності, та вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно частини першої статті 44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1).

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.
Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.
Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: 
єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; 
централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; 
мінімізація особистих контактів з громадянами; 
відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; 
попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).
Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналізуючи вищезазначені норми Порядку №22-1, колегія суддів зазначає, що:
- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;
- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);
- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Отже, з огляду на приписи п. п. 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем у спірних правовідносинах є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії.
Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому відсутні правові та фактичні обставини для задоволення щодо нього позовних вимог.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Повнота захисту полягає в ефективності відновлення прав позивача, а тому для захисту порушеного права, суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії у порядку, визначеному Законом. Такий спосіб захисту порушеного права випливає з Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи N R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді.

Колегія суддів вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача у цьому випадку буде визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 31.10.2022 № 191950018304 про відмову ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 04/510, виданою 20.10.2022 ВАТ «ТО «Текстерно», та висновків суду.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги є частково суттєвими і складають підстави для висновку часткову невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення позову.

Відповідно до частин першої, третьої, шостої та сьомої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати, зокрема, судовий збір, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень..

Як підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом апеляційної інстанції ухвалено нове рішення про задоволення позову тільки до ГУ ПФУ в Донецькій області, тому відшкодуванню підлягає сума судового збору у розмірі 992,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Донецькій області.

Керуючись статтями 132, 139, 229, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

                                                   П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задовольнити частково.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 січня 2023 року в адміністративній справі № 500/4059/22 скасувати і прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 31.10.2022 № 191950018304 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 04/510, виданою 20.10.2022 ВАТ «ТО «Текстерно» та висновків суду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ЄДРПОУ 13486010) сплачений судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин