ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/891/23	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №706/208/15-ц Категорія: на ухвалу 	Єщенко О.І. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Новіков О. М. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       20 червня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М., Гончар Н.І., Фетісової Т.Л., 
за участю секретаря Широкової Г.К., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Христинівська міська рада Черкаської області, відділ Держземагенства у Христинівському районі Черкаської області, про визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року  ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом.
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 квітня 2023 року позовну заяву залишено без розгляду.
Ухвала суду мотивована тим, що нормами ЦПК України встановлений строк розгляду справи - 60 днів, судом вжиті всі заходи щодо розгляду справи та повідомлення учасників судового розгляду, суд дійшов висновку про умисне затягування розгляду справи та неявки в судові засідання без поважних причин позивача ОСОБА_1 , тому справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Христинівська міська рада Черкаської області, відділ Держземагенства у Христинівському районі Черкаської області, про визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки позивач, який має самостійний процесуальний статус і обов`язок з`являтися до суду, повторно не з`явилася в судові засідання без поважних причин, при цьому будучи повідомленою про судові засідання, що підтверджується матеріалами справи.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи ухвалу суду незаконною, поставлену судом з порушенням норм процесуального права просила її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга мотивована тим, що з 09.07.2017 року позивач зареєстрована та проживає в   АДРЕСА_1 . 
Вказані дані містяться в матеріалах справи, а саме у нотаріальній довіреності від 24.10.2017 року на представництво її інтересів у суді видану на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Зазначає, що судом не направлялися повідомлення на адресу її представників, зокрема, ОСОБА_4 .

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Судова колегія, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Згідно до вимог частин 1 та 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.
Згідно з частиною першою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Попри те, що конституційне право а суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користується належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).
Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої особи є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.
Згідно з частинами першою, другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частини перша, друга, п`ята статті 223 ЦПК України).
Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).
Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.
Умовою для залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, є саме повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду.
Позивач має бути належно і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого (відразу після першого) судових засідань, в які він не з`явився.
Процесуальний закон не містить вимог про необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.
Отже, зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути і поважними. Тож, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати такий позов без розгляду.
Правове значення в такому випадку має лише факт належного повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторний характер неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.
Залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача є негативним правовим наслідком для позивача у випадку зловживання ним своїми процесуальними правами, що презюмується.
Відтак норми частини п`ятої статті 223 та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України дисциплінують позивача як ініціатора судового розгляду, стимулюють його належно користуватися своїми процесуальними правами, щоб не допустити затягування розгляду справи.
Суд зобов`язаний припиняти недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки до суду належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі.
Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема забезпечує захист інтересів відповідача, який змушений витрачати час, кошти на свою чи представника явку в судові засідання.
Як вбачається із матеріалів справи 16 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в якій вказала свою адресу: АДРЕСА_2 .
У зв`язку із заявленням відводів усіма суддями Христинівського районного суду Черкаської області 05.11.2015 справа передана до Уманського міськрайонного суду Черкаської області.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2015 справу визначено до розгляду судді Годік Л.С. та ухвалою судді від 13.11.2015 вказану цивільну справу прийнято до провадження судді.
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.01.2017 вказану цивільну справу залишено без розгляду.
Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 06.04.2017 ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.01.2017 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
За результатом повторного автоматизованого розподілу відповідної цивільної справи остання визначена до розгляду судді Уманського міськрайонного суду Ковалю А.Б., яким 07.06.2017 винесено ухвалу про прийняття справи до провадження.
На підставі розпорядження «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» за № 1126/20 від 23.11.2020 та за результатом повторного автоматизованого розподілу відповідної цивільної справи остання 23.11.2020 визначена до розгляду судді Уманського міськрайонного суду Корману О.В., яким 04.12.2020 винесено ухвалу про прийняття справи до провадження.
На підставі розпорядження «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» за № 407/21 від 26.04.2021 та за результатом повторного автоматизованого розподілу відповідної цивільної справи остання 26.04.2021 визначена до розгляду судді Уманського міськрайонного суду Єщенко О.І.
05.07.2021 суддею Єщенко О.І. постановлено ухвалу про прийняття відповідної цивільної справи до провадження та призначено до судового розгляду.
Судом були призначені судові засідання на 22.03.2022 року, 05.07.2022 року, 09.12.2022 року, 23.01.2023 року, 11.04.2023 року, в якій позивач не з`явилась.
Судові повістки направлені судом на адресу позивача по АДРЕСА_2 з повідомленням про розгляд справи призначений на 23.01.2023 року та на 11.04.2023 року повернуті до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до частини шостої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів, надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.
Згідно з частиною восьмою статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до частини п`ятої статті 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.
Інтереси ОСОБА_1 в суді першої інстанції представляли ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на підставі довіреності від 24 жовтня 2017 року, посвідченої приватним нотаріусом Маньківського районного нотаріального округу Завірюхою О.В., зареєстрованої в реєстрі за № 2011. Довіреність видана строком на п`ять років та була дійсна до 24 жовтня 2022 року (т. 1 а.с. 198).
Два останні судові засідання були призначені в суді першої інстанції на 23 січня 2023 року та 11 квітня 2023 року.
На цей час строк дії довіреності з повноваженнями на здійснення представництва інтересів заявника сплинув, доказів видачі стороною нової довіреності на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_3 матеріали справи не містять.
Судові повістки на 23 січня 2023 року та 11 квітня 2023 року надсилалися судом першої інстанції на адресу місця проживання ОСОБА_1 , повідомлену нею в позовній заяві, проте повернулася до суду із зазначенням причини повернення: «Адресат відсутній за вказаною адресою».
За змістом пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.
Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18), від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження № 12-233гс18) та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №814/1469/17 (провадження № К/9901/28703/19), від 01 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14 (провадження № К/9901/16143/20), від 09 липня 2020 року у справі № 751/4890/19 (провадження № 61-2583св20), від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20 (провадження № 61-3782св21).
Відповідно до частини 1 статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. 
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Колегія суддів враховує, що іншої адреси для листування ОСОБА_1 під час тривалого розгляду справи в суді першої інстанції не повідомила, так само як і не повідомила про зміну місця свого проживання.
Заяви про розгляд справи за відсутності позивача в матеріалах справи також не містяться.
При цьому, у відповідності до частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
У частині першій статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
На учасників судового процесу та їх представників покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю варто розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.
Установивши, що позивач була належним чином повідомлена про місце, дату і час судового засідання, проте вона чи її представник в судові засідання двічі поспіль не з`явилися, суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України підстав для залишення позову без розгляду.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про порушення судом процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст. ст. 35, 258, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 квітня 2023 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Повний текст постанови складено 22 червня 2023 року.

Судді: